Държавен вестник, бр. 60, 2020 г., стр. 25

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
предоставя предвидени в държавния и/или 
общински бюджети средства за компенсиране 
на превозвачите за извършени разходи и/или 
им предоставя изключителни права срещу 
изпълнението на задължение за обществе-
на услуга“ се заменят с „регламенти (ЕИО) 
№ 1191/96 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (L 
315/1 от 3 декември 2007 г.) в зависимост от 
разполагаемите финансови средства и въз-
можностите за прехвърляне на оперативния 
риск на икономически оператор“ и се създават 
изречения второ и трето: „Когато превозите 
по автобусни линии се възлагат, без да се пре- 
хвърля оперативният риск на икономическия 
оператор, възлагането се извършва по реда 
на Закона за обществените поръчки. Когато 
оперативният риск се прехвърля на икономи-
ческия оператор, превозите се възлагат при 
условията и по реда на Закона за концесиите 
в съответствие с чл. 4 от Регламент (ЕО) 
№ 1370/2007.“
2. Алинея 6 се изменя така:
„(6) Кметовете на общини в срок до 6 месеца 
преди възлагане на превозите по маршрутни 
разписания от утвърдените транспортни схе-
ми изпращат заявление до органа, утвърж-
даващ съответното маршрутно разписание, 
за съгласуване на започването на процедура 
за възлагане на превозите. Процедурата по 
възлагане на превозите започва след съгла-
суването є при спазване на изискванията на 
чл. 17, ал. 6 и 7. Договорът за възлагане на 
превоз на пътници по съответното маршрутно 
разписание е недействителен, когато проце-
дурата по възлагане е открита без съгласува-
нето є от органа, утвърждаващ съответното 
маршрутно разписание.“
3. В ал. 7, изречение първо накрая се 
поставя запетая и се добавя „в едномесечен 
срок от възлагането им“.
§ 14. В чл. 22 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Създава се нова ал. 3:
„(3) Собствениците на автогари могат да 
допускат срещу заплащане превозвачи, кои-
то извършват случайни или специализирани 
превози на пътници.“
2. Досегашната ал. 3 става ал. 4 и се из-
меня така:
„(4) Собствениците на автогари прилагат 
еднакви критерии спрямо всички превозвачи 
от съответната транспортна схема при опре-
деляне размера на цените за преминаване, 
за престой и за предоставяне на право за 
продажба на билети.“
3. Досегашната ал. 4 става ал. 5 се изменя 
така:
„(5) Определянето на цените по ал. 4, 
техният максимален размер и условията, при 
които се извършва актуализация на този раз-
мер, се определят с методика, утвърдена от 
министъра на транспорта, информационните 
технологии и съобщенията, на база на кате-
горизиране на автогарите. Актуализация на 
максималния размер на цените по ал. 4 може 
да се извършва веднъж годишно.“
4. Досегашната ал. 5 се отменя.
§ 15. В чл. 23, ал. 2 след думата „писмено“ 
се добавя „или по електронен път“.
§ 16. В чл. 23а думите „през светлата част 
на денонощието“ се заменят с „в часовия 
диапазон между 6,00 и 21,00 ч.“.
§ 17. В чл. 23в след думите „организаторът 
му“ се добавя „осигурява придружител и“.
§ 18. Член 24 се изменя така:
„Чл. 24. (1) Таксиметров превоз на път-
ници се извършва от лица по чл. 12, ал. 1 с 
автомобили, включени към удостоверението 
за регистрация за таксиметров превоз на път-
ници, за които има издадено разрешение от 
съответната община, на територията на която 
ще се извършва превозът, и които отговарят 
на изискванията на наредбата по чл. 12а, ал. 5.
(2) Регистрираните търговци по чл. 12, 
ал. 1 извършват таксиметров превоз с водачи, 
които притежават удостоверение за водач на 
лек таксиметров автомобил, валидно за съот-
ветната община, и са психологически годни. 
Правоотношенията между търговеца и водача 
се уреждат с писмен договор.
(3) Ръководителят на съответното регионал-
но звено на Изпълнителна агенция „Автомо-
билна администрация“ издава удостоверение 
на водач на лек таксиметров автомобил на 
лице, което: 
1. притежава свидетелство за управление 
на моторно превозно средство от категория 
В, издадено в Република България;
2. не е осъждано за тежко умишлено 
престъпление или за престъпления от общ 
характер по реда на глава втора „Престъпле-
ния против личността“, по реда на глава пета 
„Престъпления против собствеността“ или по 
реда на глава единадесета, раздел II „Прес-
тъпления против транспорта и съобщенията“ 
от Наказателния кодекс;
3. не е лишено от право да управлява 
моторни превозни средства по съдебен или 
административен ред или свидетелството 
му за управление не е временно отнето с 
приложена принудителна административна 
мярка по реда на чл. 171, т. 1 или 4 от Закона 
за движението по пътищата или чл. 69а от 
Наказателно-процесуалния кодекс;
4. няма наложени административни на-
казания за управление на моторно превозно 
средство с концентрация на алкохол в кръвта 
над 0,5 на хиляда до 1,2 на хиляда през по-
следната година;
5. притежава валидно удостоверение за 
психологическа годност по наредбата по 
чл. 152, ал. 1, т. 2 от Закона за движението 
по пътищата;
6. не му е отнемано удостоверението на 
водач на лек таксиметров автомобил по реда 
на чл. 106а през последната година;