Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 100

С Т Р .  100
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
Член 37
Тази част не изключва прилагането на по-раз-
ширителни разпоредби в националното законо-
дателство по отношение на действието на прин-
ципа ne bis in idem във връзка с чужди присъди.
ЧАСТ VI—ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 38
1. Тази конвенция е открита за подписване
от държавите—членки на Съвета на Европа. Тя
подлежи на ратификация или приемане. Доку-
ментите за ратификация или приемане се депо-
зират при Генералния секретар на Съвета на
Европа.
2. Конвенцията влиза в сила три месеца след
датата на депозиране на третия документ за
ратификация или приемане.
3. По отношение на държава, подписала
конвенцията, която впоследствие я  ратифици-
ра или приеме, конвенцията влиза в сила три
месеца след датата на депозиране на нейните
документи за ратификация или приемане.
Член 39
1. След влизането в сила на тази конвенция
Комитетът на министрите на Съвета на Европа
може да покани всяка държава, нечленуваща в
него, да се присъедини към нея, при условие че
резолюцията, съдържаща такава покана, бъде
приета единодушно от държавите—членки на
Съвета на Европа, които са ратифицирали кон-
венцията.
2. Присъединяването се извършва чрез де-
позиране при Генералния секретар на Съвета
на Европа на документ за присъединяване, кой-
то влиза в сила три месеца след датата на него-
вото депозиране.
Член 40
1. Всяка договаряща държава може при под-
писването или при депозирането на документи-
те си за ратификация, приемане или присъеди-
няване да определи територията или територи-
ите, на които конвенцията ще се прилага.
2. Всяка договаряща държава може при де-
позиране на документите си за ратификация,
приемане или присъединяване или на по-късна
дата с декларация до Генералния секретар на
Съвета на Европа да разшири действието на
тази конвенция върху всяка друга територия или
територии,  определени в декларацията,  за
чиито международни отношения тя отговаря
или от чието име тя е упълномощена да поема
задължения.
3. Всяка декларация, направена съгласно
предходната алинея по отношение на определе-
на територия, може да бъде оттеглена в съответ-
ствие с процедурата на чл. 45 на тази конвенция.
Член 41
1. Всяка договаряща държава може при под-
писването или при депозирането на документи-
те си за ратификация, приемане или присъеди-
няване да декларира, че ще се възползва от една
или повече от резервите, предвидени в Прило-
жение I, или да направи декларация съгласно
Приложение II към тази конвенция.
2. Всяка договаряща държава може изцяло
или частично да оттегли резервата или декла-
рацията, която е направила в съответствие с
предходната алинея, с декларация до Генерал-
ния секретар на Съвета на Европа, която влиза
в сила от датата на нейното получаване.
3. Договаряща държава, която е направила
резерва по някоя от разпоредбите  на тази кон-
венция, не може да иска прилагането на тази
разпоредба от която и да е друга договаряща
държава, но може, ако резервата є е частична
или условна, да иска прилагането на тази раз-
поредба, доколкото тя самата я е приела.
Член 42
1. Всяка договаряща държава може по всяко
време с декларация до Генералния секретар на
Съвета на Европа да посочи правните разпо-
редби, които следва да бъдат включени в При-
ложение III към тази конвенция.
2. Всяко изменение на вътрешноправните
разпоредби, посочени в Приложение III, се съ-
общава на Генералния секретар на Съвета на
Европа, ако такава промяна би се отразила на
точността на информацията в това приложение.
3. Всички промени, направени в Приложе-
ние III  в съответствие с предходната алинея,
влизат в сила във всяка договаряща държава
един месец след датата на тяхното съобщаване
от Генералния секретар на Съвета на Европа.
Член 43
1. Тази конвенция не накърнява правата и
задълженията, произтичащи от договорите за
екстрадиция и от международните многостран-
ни конвенции по специални въпроси, нито раз-
поредбите по въпроси, които са предмет на тази
конвенция и които се съдържат в други действа-
щи конвенции между договарящите държави.
2. Договарящите държави не могат да сключ-
ват двустранни или многостранни споразуме-
ния помежду си по въпросите, които са предмет
на тази конвенция, освен с цел да допълнят
нейните разпоредби или да улеснят прилагане-
то на заложените в нея принципи.
3. В случай обаче, че две или повече догова-
рящи държави вече са установили отношения-
та си в тази област на основата на единно зако-
нодателство или са въвели специален режим
помежду си или възнамеряват да направят това
в бъдеще, те имат право да уреждат тези свои
отношения независимо от реда и условията на
тази конвенция.
4. Договарящите държави, които са в процес
на преустановяване на прилагането на тази
конвенция във взаимните си отношения в тази
област в съответствие с разпоредбите на пред-
ходната алинея, уведомяват Генералния секре-
тар на Съвета на Европа за това.