Държавен вестник, бр. 34, 2002 г., стр. 9

Б Р О Й  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
(2) При съмнение за заболяване държавни-
ят ветеринарен лекар извършва допълнителни
разрези и изследвания на съответните органи
на животните, необходими за поставяне на окон-
чателна диагноза.
(3) Когато разрязването на лимфните възли
е задължително, те се подлагат на множестве-
ни разрези и визуална инспекция.
(4) Когато държавният ветеринарен лекар
установи, че не се спазват хигиенните изисква-
ния по тази наредба и не се извършва необходи-
мата здравна инспекция, той предприема дей-
ствия относно използването на оборудването
или помещенията и взема всички необходими
мерки, включително намаляване на производ-
ството или спиране на производствения процес.
Чл. 36. Държавният ветеринарен лекар сис-
тематично извършва контрол на месото и чрез:
1. изследване за цистицеркоза по свинете,
което обхваща директен визуален преглед на
мускулните повърхности, вкл. бедрената мус-
кулатура, мускулатурата на диафрагмата, меж-
дуребрената мускулатура, сърцето, езика и ла-
ринкса и по преценка—коремната стена и псо-
асните мускули, освободени от мастната тъкан;
2. изследване за сап при еднокопитните чрез
подробен преглед на мукозата на трахеята, ла-
ринкса, носните кухини, синусите и техните
разклонения след разделянето на главата в
медиалната равнина и изваждането на носна-
та преграда ;
3. преглед на прясното месо от свине и коне,
което съдържа скелетна мускулатура за три-
хинели;
4. изследванe за туберкулоза чрез оглед и
разрези на органите и лимфните възли на трупа;
5. оглед на труповете на свинете за класи-
ческа чума, разрез на мезентериалните лимф-
ни възли и оглед на бъбреците, ларинкса, дала-
ка и пикочния мехур за кръвоизливи и на чер-
вата за наличие на “бутони” или кръвоизливи.
Чл. 37. (1) Държавният ветеринарен лекар
води дневници, в които отразява резултатите
от предкланичния и следкланичния преглед.
(2) Държавният ветеринарен лекар е длъ-
жен незабавно да уведоми НВМС, собственика
на животното и регионалните хигиенноепиде-
миологични инспекции на Министерството на
здравеопазването при откриване на заболяване
по животните, което се предава на хората.
Раздел IV
Разфасоване на месо
Чл. 38. Разфасоването на месо и субпродук-
ти и обезкостяването им се извършват в одоб-
рени от НВМС транжорни под контрола на дър-
жавен ветеринарен лекар.
Чл. 39. Ръководителят на предприятието или
негов представител е длъжен да осигури усло-
вия за провеждане на ветеринарно-санитарен
контрол, като:
1. предостави на контролните органи необ-
ходимото оборудване;
2. уведомява ветеринарния лекар за произ-
хода на месото, пристигнало в предприятието.
Чл. 40. (1) Месо, което не отговаря на изис-
кванията по чл. 43, не може да бъде доставено
в одобрена транжорна, освен ако транжорната
има отделни места за съхранение на такова месо.
Месото трябва да бъде разфасовано на друго
място или по друго време, различно от мястото
или времето за разфасоване на месото, което
отговаря на изискванията по чл. 44, ал. 1, т. 2.
(2) Държавният ветеринарен лекар има пра-
во на достъп по всяко време до работните и
складовите помещения за проверка относно
спазването на ал. 1.
Чл. 41. (1) Прясното месо се внася в поме-
щението за разфасоване, обезкостяване и опа-
коване през определени интервали от време в
зависимост от нуждата на производството.
(2) След като се разфасова, месото се паке-
тира и транспортира до помещенията за охлаж-
дане и замразяване.
Чл. 42. (1) След постъпване в помещенията
за разфасоване, месото се проверява и ако е
необходимо, се отстраняват изменените части.
Помещението за разфасоване се снабдява със
съответно оборудване и подходящо осветление
за извършване на проверката.
(2) По време на разфасоване, обезкостяване,
опаковане и пакетиране температурата в поме-
щението не трябва да превишава 12°С, а вът-
решната температура на месото 7°С.
(3) По време на разфасоване, опаковане и
пакетиране температурата на черния дроб, бъб-
реците и главата не трябва да превишава 3°С.
(4) Разфасоването на топло месо се допус-
ка, когато кланичното помещение и транжор-
ната се намират в една и съща сграда или група
сгради, достатъчно близо една до друга. Раз-
фасоването се извършва веднага след доставя-
нето на месото в транжорната. След разфасо-
ване, а където е необходимо—след пакетира-
не, месото се премества в помещенията за ох-
лаждане и замразяване.
(5) Разфасоването се провежда, като се из-
бягва замърсяване на месото. Остатъците от
съсирена кръв и кости се отстраняват.
(6) Разфасованото месо, което не е предназ-
начено за човешка консумация, се събира в зак-
лючващи се контейнери или помещения.
Г л а в а  ш е с т а
ВЕТЕРИНАРНО-САНИТАРНИ ИЗИСКВА-
НИЯ ПРИ ПРЕДЛАГАНЕТО НА ПАЗАРА НА
ПРЯСНО МЕСО
Чл. 43. Предназначените за продажба на едро
трупове, половинки и четвъртинки, както и
неразфасованите субпродукти трябва да са:
1. получени в кланици, отговарящи на изис-
кванията по чл. 4 и 5, и контролирани съгласно
глава единадесета;
2. получени от животни, годни за клане,
преминали предкланичен преглед, съгласно
изисквания на глава пета, раздел I;