Държавен вестник, бр. 66, 2014 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  66
3.3.5. Изисквания към резултата за осъщест­
вяване на дейността.
3.3.5.1. Количествени показатели за годишен 
обем на медицинските дейности – най-малко 
100 преминали болни годишно.
3.3.5.2. Критерии и показатели за качество на 
осъществената медицинска дейност:
3.3.5.2.1. Общи и специализирани показатели 
по критериите за достъп до медицинска помощ:
3.3.5.2.1.1. брой пренасочени пациенти поради 
недостиг на свободни легла;
3.3.5.2.1.2. брой пациенти, консултирани от 
неонатолози или от други специалисти;
3.3.5.2.1.3. брой пациенти транспортирани в 
други лечебни заведения за консултация, изслед­
ване или превеждане.
3.3.5.3. Показатели за резултатите на осъщест­
вената медицинска дейност:
3.3.5.3.1. брой пациенти, изписани здрави;
3.3.5.3.2. брой пациенти, изписани с подо­
брение;
3.3.5.3.3. брой пациенти, изписани без подо­
брение;
3.3.5.3.4. ранна неонатална смъртност;
3.3.5.3.5. късна неонатална смъртност;
3.3.5.3.6. постнеонатална смъртност; 
3.3.5.3.7. нозокомиални инфекции (на 1000 
леглодни);
3.3.5.3.8. брой и относителен дял на пациенти 
с усложнения по време на болничния престой; 
3.3.5.3.9. използваемост на болничните легла 
за новородени деца;
3.3.5.3.10. оборот на болничните легла за 
новородени деца; 
3.3.5.3.11. среден брой леглодни.
4. Неонатален транспорт.
4.1. Вътрешноболничен неонатален транс­
порт – транспорт на новородени деца от родилна 
зала към отделение за интензивно лечение или 
за специални грижи. Основни изисквания:
4.1.1. Осигурена съвместимост между раз­
мерите на инкубатора и асансьорните кабини.
4.1.2. Транспортен инкубатор, оборудван с 
транспортен респиратор – механична вентила­
ция, циклирана по време, с ограничено налягане 
и положително налягане в дихателните пътища 
(СРАР).
4.1.3. Допълнително оборудване с неонатален 
балон и маска, бутилка с кислород и сгъстен 
въздух.
4.2. Междуболничен неонатален транс­
порт. Основни изисквания:
4.2.1. Оптимална подготовка за транспорт 
и стабилизиране на състоянието – осигуряване 
на респираторно подпомагане и/или кислородо­
лечение, когато това е необходимо, периферен 
или централен венозен път, достигане на нор­
мална сърдечна честота, стабилна транскутанна 
сатурация.
4.2.2. Осигуряване на топлинен комфорт.
4.2.3. Наблюдение от квалифициран персонал.
4.2.4. Транспортиращият лекар попълва про­
токол за състояние на новороденото дете преди, 
по време на транспорта и след транспорта.
4.2.5. Родителите (настойниците) подписват 
информирано съгласие за транспорта.
4.3. Индикации за транспорт:
4.3.1. всички състояния на новороденото 
дете, налагащи превеждане от неонатологично 
отделение, първо ниво, в неонатологично отде­
ление, второ и трето ниво, съобразно обема на 
дейностите и нозологичната категория;
4.3.2. всички състояния на новороденото дете, 
налагащи превеждането му от неонатологично 
отделение, второ ниво, в неонатологично отделе­
ние, трето ниво, съобразно обема на дейностите 
и нозологичната категория;
4.3.3. всички състояния на новороденото дете, 
налагащи превеждането му в кардиологично или 
кардиохирургично отделение;
4.3.4. всички състояния на новороденото дете, 
налагащи превеждането му в специализирано 
отделение по детска хирургия;
4.3.5. всички случаи, когато независимо от 
възможния обем на дейностите в изпращащото 
звено лекарският екип преценява, че са изчер­
пани възможностите на звеното в диагностично 
или терапевтично отношение; 
4.3.6. необходимост от превеждане на недоно­
сени деца за диагноза и лечение на ретинопатия 
на недоносеността.
4.4. Организация на транспорта и оборудване:
4.4.1. Извършва се от персонал на структура 
по неонатология с транспорт от съответните ле­
чебни заведения или от специализираните екипи 
на центровете за спешна медицинска помощ. 
4.4.2. Оборудване:
4.4.2.1. интензивен транспортен инкубатор с 
респиратор за конвенционална механична вен­
тилация на новородени деца в случаите, когато 
тя е показана по време на транспорта;
4.4.2.2. транспортен инкубатор с възможност 
за кислородолечение;
4.4.2.3. кислородни бутилки с редуцирвентил;
4.4.2.4. аспиратор;
4.4.2.5. монитор с акумулаторна батерия за 
сърдечна и дихателна честота, както и пулсо­
ксиметрия;
4.4.2.6. инфузионна помпа с автономно за­
хранване.
4.4.3. Изисквания към провеждане на транс­
порта:
4.4.3.1. Мониторират се дишане, сърдечна 
честота, транскутанна кислородна сатурация.
4.4.3.2. Наблюдават се цвят на кожата и ре­
активност.
4.4.3.3. Проследяват се и се адаптират парамет­
рите на респиратора – кислородна концентрация, 
върхово инспираторно налягане, позитивно на­
лягане в края на експириума.
4.4.3.4. Осигурява се кислородотерапия при 
пациенти на спонтанно дишане. 
4.4.3.5. Осигурява се надежден венозен път и 
добра фиксация на трахеалната тръба.
4.4.3.6. Необходимо оборудване с лекарствени 
продукти, консумативи и инструменти за транс­
порт: глюкоза 5 %, 10 %, 20 %; натриев хлорид 
0,9 % разтвор; натриев бикарбонат 8,4 %; адре­
налин амп. 1 мг/1 мл; калциев глюконат 10 %; 
фурантрил; витамин К; фенобарбитал; диазепам; 
спринцовки; удължители; ендотрахеални тръби;