Държавен вестник, бр. 91, 2016 г., стр. 44

СТР.  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  91
Осъжда Министерството на здравеопазва­
нето да заплати на „Медикус Трейд“ – ООД, 
със седалище и адрес на управление Варна, 
район „Младост“, бул. Република – сграда 
на Медицинския център „Младост“, Варна, 
представлявано от управителя Светлана 
Марешка, деловодни разноски в размер 
1125 лв., като оставя без уважение искането 
за присъждане на разноски до размера на 
претендираните 7870 лв. 
Решението може да се обжалва пред 
5-членен състав на ВАС в 14-дневен срок от 
съобщаването му. 
Председател: 
Георги Колев
8918
РЕШЕНИЕ № 8810 
от 14 юли 2016 г. 
по административно дело № 4270 от 2016 г.
Върховният административен съд на Ре­
публика България – първо отделение, в 
съдебно заседание на четиринадесети юни 
две хиляди и шестнадесета година в състав: 
председател: Йордан Константинов, членове: 
Милена Златкова, Благовеста Липчева, при 
секретар Благовеста Първанова и с участието 
на прокурора Искренна Величкова изслуша 
докладваното от съдията Милена Златкова 
по адм. дело № 4270/2016. 
Производството е по реда на чл. 185 – 196 
от Административнопроцесуалния кодекс 
(АПК). 
Образувано е по оспорването от сдружение 
„Национално сдружение на частните болници“ 
със седалище и адрес на управление: София, 
бул. Княз Ал. Дондуков 115А, чрез представ­
ляващия го председател на управителния 
съвет д-р Явор Николаев Дренски, сдружение 
„Център за защита правата в здравеопазва­
нето“ със седалище и адрес на управление: 
София, ул. Нишава 121, чрез представляващия 
го председател на управителния съвет Стойчо 
Тодоров Кацаров, „Сдружение на общинските 
болници в България“ със седалище и адрес на 
управление: Плевен, ул. Княз Ал. Батенберг 7, 
чрез представляващия го председател на 
управителния съвет д-р Неделчо Радев Тотев, 
сдружение „Българска болнична асоциация“ 
със седалище и адрес на управление: София, 
бул. Джеймс Баучер 76, чрез представлява­
щия го председател на управителния съвет 
д-р Иван Янчев Маджаров, на Наредба № 3 
от 7 февруари 2014 г. за утвърждаване на ме­
дицински стандарт „Педиатрия“, издадена от 
министъра на здравеопазването (ДВ, бр. 15 
от 21.02.2014 г.). 
В жалбата се излагат доводи за незаконосъо­
бразност на оспорения подзаконов нормативен 
акт в неговата цялост, съставляващи осно­
вания за оспорване по чл. 146, т. 3, 4 и 5 във 
връзка с чл. 196 АПК поради: 1. съществени 
нарушения на административнопроизводстве­
ните правила, и по-конкретно на чл. 11, ал. 1 
от Закона за нормативните актове (ЗНА), на 
чл. 28, ал. 2 и чл. 26 ЗНА; 2. несъответствие 
с целта на закона, която е съхраняване и/
или подобряване здравето на децата от 0 до 
18 г.; 3. противоречие с чл. 3, ал. 1, 2 и 3 от 
Закона за ограничаване на административното 
регулиране и административния контрол над 
стопанската дейност (ЗОАРАКСД). Твърди се, 
че измененията в новоприетата наредба са 
важни, но не са многобройни, поради което 
тя е издадена в нарушение на чл. 11, ал. 1 
ЗНА, въвеждащ две изисквания при условието 
на кумулативност, които следва да са налице, 
за да се приеме нова наредба и да се отмени 
действащата. Излагат се доводи за това, че 
мотивите на подзаконовия нормативен акт 
не притежават изискващото се според чл. 28, 
ал. 2 ЗНА съдържание, тъй като не са посочени 
причините, налагащи приемането му; макар 
да е посочена целта, липсва анализ за това по 
какъв начин конкретните разпоредби от наред­
бата ще допринесат за постигането є; липсва 
анализ на необходимите финансови и други 
средства за прилагането є, макар че в нея са 
регламентирани изисквания по отношение на 
апаратура, офис техника, болнични мебели, 
лаборатории и др., за покриването на които 
е необходим значителен финансов ресурс; 
липсва анализ за съответствие с правото на 
Европейския съюз. Според жалбоподателите 
определянето на минимален брой лекари и 
медицински сестри, минимален брой каби­
нети и други помещения и на необходимото 
оборудване не е обосновано от медицинска 
гледна точка в съответствие с изискването 
на чл. 26 ЗНА. Претендира се отмяна на 
наредбата и присъждане на разноски. 
Ответникът – министърът на здравеопаз­
ването, оспорва жалбата чрез процесуалния си 
представител юрк. Денчева. Представителят 
на Върховната административна прокуратура 
дава заключение за допустимост и основа­
телност на оспорването. 
I. По допустимостта на оспорването:
Член 187 АПК регламентира, че оспорва­
нето на подзаконовите нормативни актове 
(изцяло или в отделни техни разпоредби съ­
образно чл. 185, ал. 2 АПК) не е ограничено 
във времето. Член 186, ал. 1 АПК изисква 
наличие на правен интерес от оспорването 
като задължителна предпоставка за неговата