Държавен вестник, бр. 70, 2003 г., стр. 51

Б Р О Й  70
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
АГЕНЦИЯ “МИТНИЦИ” ПРИ
МИНИСТЕРСТВОТО НА ФИНАНСИТЕ
ЗАПОВЕД № 119
от 31 юли 2003 г.
На основание чл. 66а, ал. 1 от Закона за митниците
допълвам: заповед № 51 от 15.IV.2003 г. (ДВ, бр. 39 от
2003 г.), като в т. 1 след текста “МП Пристанище Вар-
на 2005” се добавя “МП “Ферибот Варна 2007”.
Директор: Ас. Асенов
45828
КОМИСИЯ ЗА ЗАЩИТА
НА КОНКУРЕНЦИЯТА
РЕШЕНИЕ № 118
от 8 юли 2003 г.
за групово освобождаване от забраната по чл. 9, ал. 1
от Закона за защита на конкуренцията (обн., ДВ, бр. 52
от 1998 г.; изм., бр. 112 от 1998 г.; бр. 81 от 1999 г.; бр. 28
от 2003 г.; изм. и доп., бр. 9 от 2003 г.) на определен вид
договори за специализация, когато те отговарят на
изискванията по чл. 13, ал. 1 ЗЗК
Като взе предвид:
—член 14, ал. 1 ЗЗК, който оправомощава Комиси-
ята за защита на конкуренцията с решение да обяви, че
забраната по чл. 9, ал. 1 не се прилага за определен вид
договори, когато те отговарят на изискванията по чл. 13,
ал. 1 от същия закон;
—членове 69 и 70 от Европейското споразумение
за асоцииране между Европейските общности и техни-
те страни членки, от една страна, и Република Бълга-
рия, от друга страна, които определят сближаването на
законодателството на Република България, включи-
телно и в областта на конкуренцията, с това на Общ-
ността като важно условие за интеграцията на Бълга-
рия с Европейския съюз;
—член 6 от Правилата за въвеждане и прилагане
на разпоредбите в областта на конкуренцията, пред-
видени в чл. 64, ал. 1, точки i и ii и ал. 2 ЕСА, който
задължава Комисията за защита на конкуренцията
да се информира за всяка процедура, свързана с при-
емането, премахването или промяната от страна на
Общността на освобождаването по категории, както
и да следи за цялостното спазване на принципите за
освобождаване по категории, които са в сила в
Общността;
—регламент № 2658/2000/ЕС на Комисията на Ев-
ропейските общности за приложението на чл. 81 (3) от
Договора за създаване на Европейската икономическа
общност към категориите споразумения за специали-
зация, в сила от 1 януари 2001 г.;
—досегашната практика по приложението на чл. 13
ЗЗК, която позволява да се направи изводът, че поло-
жителното въздействие на определени видове споразу-
мения за специализация, когато участниците в тях имат
общ пазарен дял под определено ниво, като цяло ще
бъде по-голямо в сравнение с отрицателното въздейс-
твие върху конкуренцията;
—необходимостта да се гарантира правната си-
гурност на предприятията, като се определят катего-
риите споразумения, решения и съгласувани практи-
ки, за които се отнася освобождаването; ограниче-
нията или клаузите, които могат или не могат да се
включат в споразуменията, решенията и съгласува-
ните практики, както и условията, които задължи-
телно се включват в споразуменията, решенията и
съгласуваните практики, за да бъдат те освободени
от забрана;
—значението на икономическия подход, при кой-
то, за да се постанови освобождаване от забрана, най-
съществено значение има оценката на пазарната струк-
тура на съответния пазар и въздействието на споразу-
менията върху него;
—вероятността при наличието на ефективна кон-
куренция потребителите също да получат по косвен
път справедлив дял от получените ползи, както пред-
вижда чл. 13, ал. 1 ЗЗК;
—обстоятелството, че предимството, което осигу-
рява груповото освобождаване от забрана, следва да се
ограничи само до споразуменията, за които с доста-
тъчна сигурност може да се приеме, че отговарят на
условията по чл. 13, ал. 1 ЗЗК;
—обстоятелството, че споразуменията за производ-
ствена специализация обикновено допринасят за по-
добряване на производството или дистрибуцията на
стоките, тъй като предприятията могат да съсредото-
чат усилията си в производството на определени про-
дукти и по този начин да повишат ефективността си и
да предложат стоки с по-ниски цени;
—обстоятелството, че споразуменията за специали-
зация, които са свързани с предоставянето на услуги, в
повечето случаи също водят до изброените предимства;
—обстоятелството, че такива предимства могат да
възникнат в еднаква степен от:
—споразуменията, при които един от участници-
те се отказва да произвежда определени продукти или
да предоставя определени услуги в полза на друг учас-
тник (“едностранна специализация”);
—споразуменията, при които всички участни-
ци се отказват от производството на определени про-
дукти или от предоставянето на определени услуги в
полза на друг участник (“реципрочна специализа-
ция”), както и от
—споразуменията, при които участниците се за-
дължават съвместно да произвеждат определени про-
дукти или да предоставят определени услуги (“съвмес-
тно производство”);
—обстоятелството, че по отношение на споразуме-
нията за едностранна специализация между предприя-
тия, които не са конкуренти, могат да бъдат приложе-
ни разпоредбите на Решение № 44 на Комисията за
защита на конкуренцията от 2001 г. за групово осво-
бождаване от забраната по чл. 9, ал. 1 ЗЗК на опреде-
лен вид договори, когато те отговарят на изискванията
по чл. 13, ал. 1 от същия закон (ДВ, бр. 44 от 2001 г.),
поради което приложението на това решение следва да
се ограничи само до споразуменията за едностранна
специализация между конкуренти; всички други спо-
разумения между предприятия, които са свързани с ус-
ловията, при които страните се специализират в произ-
водството на стоки и/или услуги, следва да попаднат
под разпоредбите на това решение.
Като приема, че:
—груповото освобождаване от забрана, предвиде-
но в това решение, следва да се прилага и по отноше-
ние на клаузите, включени в споразуменията, които
макар и да не съставляват основния им предмет, са
пряко свързани с тях и са необходими за изпълнението
на тези споразумения и на някои свързани с тях спора-
зумения за покупка и продажба;
—за да се осигури постигането на положителното
въздействие от специализацията, без да се наложи някое
от предприятията, попадащи в низходящата производ-
ствена верига, да напусне пазара, споразуменията за
едностранна и реципрочна специализация следва да бъ-
дат предмет на настоящото решение, когато в тях са
предвидени задължения за доставка и покупка; тези
задължения могат, без това да е задължително, да бъдат
изключителни по своето естество;