Държавен вестник, бр. 75, 2019 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  75
В становищата на Върховния касационен 
съд, Съюза на юристите в България, Българ­
ския хелзинкски комитет, Професионалното 
обединение на държавните служители, както 
и в правните мнения на проф. д.ю.н. Васил 
Мръчков, проф. д-р Ганета Минкова, проф. 
д-р Христина Балабанова, доц. д-р Зорница 
Йорданова със съответните аргументи се 
подкрепят и допълват доводите в искането на 
Висшия адвокатски съвет, което намират за 
основателно. Изложени в обобщен вид, съобра­
женията за уважаване на искането се свеждат 
основно до следното: Ограничаването на пра­
вото на труд на лица, за които не е доказано 
по несъмнен начин с влязла в сила присъда 
извършването на умишлено престъпление от 
общ характер, не е в съответствие с изискването 
за пропорционалност на държавната намеса в 
индивидуалното право на труд. По този начин 
чрез оспорваното допълнение в чл. 10, ал. 1 
ЗМ службата на лицето – митнически орган, 
бива обвързана единствено от основанията 
за повдигане на обвинение, преценката за 
наличието на които се извършва от органите 
на досъдебното производство. 
Поддържа се още, че е нарушено правото 
на защита, тъй като автоматичното освобож­
даване от длъжност на митническите служи­
тели, които са митнически органи и са били 
привлечени като обвиняеми или подсъдими 
за умишлено престъпление от общ характер, 
не подлежи на съдържателен съдебен контрол. 
Останалите конституирани заинтересова­
ни институции и поканени да дадат правно 
мнение по делото не са депозирали писмени 
становища.
Съдът, като обсъди доводите в искането, 
постъпилите по делото писмени становища 
и правни мнения, както и относимата прав­
на уредба, за да се произнесе, взе предвид 
следното:
Основната задача на органите, осъществя­
ващи държавно управление, е да направляват 
и ръководят процесите в обществото в съот­
ветствие с публичния интерес. Ето защо до 
държавна служба следва да бъдат допускани 
само лица, които са способни във всичките 
си актове и действия да се ръководят от пуб­
личния интерес и да съдействат за постигане 
на общото благо. 
По Конституция държавните служители 
са изпълнители на волята и интересите на 
нацията (чл. 116, ал. 1 от Конституцията) и 
трябва да отговорят на определени изисквания, 
които да осигурят компетентно и отговорно 
изпълнение на служебните функции, съобра­
зено с националните интереси.
Като се основава на това разбиране, чл. 116, 
ал. 2 от Конституцията предвижда, че усло­
вията, при които държавните служители се 
назначават и освобождават от длъжност, се 
определят от закон. За държавните служители 
в митническата администрация специалният 
закон е Законът за митниците. Законодателят 
е свободен да въвежда в него отклоняващи 
се от общия ред изисквания за заемане и 
освобождаване от длъжност на държавните 
служители, които са част от митническата 
администрация. Всеки нюанс в техния правен 
статус трябва да държи сметка за мястото 
им в йерархията на държавната служба, за 
естеството и спецификата на възложените им 
функции и за тяхната значимост за нормалното 
функциониране на държавното управление 
(Решение № 4 от 2019 г. по к.д. № 15/2018 г.). 
В чл. 10, ал. 1, изречение първо от ЗМ са 
уредени общите предпоставки, позитивни 
и негативни, които трябва да са налице по 
отношение на митническия служител – дее­
способност, липса на влязла в сила присъда 
за извършено умишлено престъпление от 
общ характер, да не е лишен по съдебен ред 
от правото да заема съответната длъжност 
и да отговаря на изискванията за работа в 
митническата администрация. 
По отношение на митническите служители, 
които са митническите органи (според § 1, 
т. 9 от допълнителните разпоредби на Закона 
за митниците това са длъжностните лица от 
митническите учреждения, които осъщест­
вяват митнически надзор и/или извършват 
контрол или дейности по разследване по 
реда на Наказателно-процесуалния кодекс), 
и съобразно мястото им в йерархията на 
митническата администрация и важността на 
техните функции оспорената разпоредба на 
чл. 10, ал. 1, изречение второ от ЗМ предявя­
ва към тях и две допълнителни условия – да 
не са привлечени като обвиняеми и да не 
са подсъдими за умишлено престъпление от 
общ характер. Те трябва да са налице към 
момента на назначаване в митническата ад­
министрация, но въвеждането им предпоставя 
тяхното наличие да бъде факт и в хода на 
вече възникнало служебно правоотношение. 
Според чл. 10, ал. 10 ЗМ несъобразяването с 
обстоятелствата по чл. 10, ал. 1 ЗМ води до 
несъвместимост и е основание за прекратяване 
на трудовото или служебното правоотношение. 
Преди да се спре по-подробно на кон­
ституционосъобразността на въвеждането 
на подобни изисквания към митническите 
служители, Конституционният съд намира за 
необходимо да подчертае, че в разпоредбата 
на чл. 10, ал. 10 ЗМ законодателят си служи 
с института на несъвместимостта по начин, 
който се отклонява от неговия конституционен 
замисъл и предназначение.
Оспорената норма на чл. 10, ал. 1, изрече­
ние второ от ЗМ не въвежда несъвместимост, 
разбирана като забрана за съвместяване на 
определена публична длъжност с друга такава, 
както и с длъжности и дейности, свързани 
с частен интерес на заемащия публична 
длъжност (Решение № 3 от 2019 г. по к.д. 
№ 16/2018 г.). Тя съдържа набор предпоставки, 
на които трябва да отговарят както канди­
датите за държавна служба в митническата 
администрация, така и заварените митнически 
органи. Направеното уточнение има и кон­