Държавен вестник, бр. 41, 2015 г., стр. 5

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
УКАЗ № 102
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за Eвропейската заповед за защита, 
приет от ХLІІI Народно събрание на 22 май 
2015 г.
Издаден в София на 29 май 2015 г. 
Президент на републиката: 
Росен Плевнелиев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Христо Иванов
ЗАКОН
за Eвропейската заповед за защита 
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Предмет на закона
Чл. 1. Този закон урежда условията и реда за:
1. признаване и изпълнение на Европей­
ска заповед за защита по наказателни дела, 
издадена в друга държава членка;
2. издаване в Република България на Ев­
ропейска заповед за защита по наказателни 
дела и нейното изпращане за признаване и 
изпълнение в друга държава членка.
Европейска заповед за защита
Чл. 2. (1) Европейската заповед за защи­
та е акт, издаден от компетентен орган на 
държава членка, въз основа на който компе­
тентен орган на друга държава членка взема 
съответна мярка или мерки за защита по 
националното си законодателство с цел про­
дължаване на защитата на определено лице 
на своята територия.
(2) Европейската заповед за защита се 
издава по образец съгласно приложение № 1.
Мярка за защита
Чл. 3. (1) Европейска заповед за защита се 
издава въз основа на взета мярка за защита.
(2) Мярката за защита включва една или 
повече от следните забрани или ограничения, 
налагани на лице, създаващо опасност:
1. забрана за посещаване на определени 
населени места, райони или определени 
обекти, в които защитеното лице пребивава 
или посещава;
2. забрана или ограничаване на контактите 
под каквато и да е форма със защитеното 
лице, включително по телефон, електронна 
или обикновена поща, факс или по друг начин;
3. забрана или ограничаване на доближа­
ването до защитеното лице на по-малко от 
определено разстояние.
(3) Мярка по ал. 1 се взема по наказателно 
дело в държава членка за защита на лице, 
пострадало от престъпление, насочено срещу 
неговия живот, телесна, психическа или по­
лова неприкосновеност, личната му свобода 
или достойнство.
Събиране на информация
Чл. 4. В срок до 31 януари на всяка година 
съдилищата по чл. 5 и 13 изпращат на Ми­
нистерството на правосъдието информация 
за броя на получените, признати, поискани, 
издадени и изпратени европейски заповеди за 
защита през предходната година. Министер­
ството на правосъдието обобщава и изпраща 
информацията на Европейската комисия.
Г л а в а  в т о р а
ПРИЗНАВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ЕВ­
РОПЕЙСКА ЗАПОВЕД ЗА ЗАЩИТА, ИЗ­
ДАДЕНА В ДРУГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА. 
ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО 
НА МЕРКИ ЗА ЗАЩИТА
Компетентен орган
Чл. 5. (1) Компетентен орган в Република 
България да признае Европейска заповед за 
защита, издадена в държава членка, е окръж­
ният съд по местоживеене на защитеното лице.
(2) Когато защитеното лице няма местожи­
веене на територията на страната, компетентен 
да признае Европейската заповед за защита 
е Софийският градски съд.
(3) Когато Европейската заповед за защита 
е изпратена на орган, който не е компетен­
тен да я признае, той я изпраща служебно на 
съответния компетентен съд и незабавно уве­
домява за това издаващата държава по начин, 
позволяващ писмен запис и удостоверяване 
на автентичността.
Производство по признаване
Чл. 6. (1) При получаване на Европейска 
заповед за защита по поща, електронна поща, 
факс или по друг начин, позволяващ писмен 
запис и удостоверяване на автентичността, 
съдът образува производство по признаване 
и се произнася в тридневен срок.
(2) Съдът разглежда делото еднолично в 
закрито заседание.
(3) Съдът може да поиска от компетентния 
орган на издаващата държава допълнителна 
информация, като определя срок за нейното 
получаване. Съдебното заседание се отлага 
до изтичането на този срок. 
(4) Съдът се произнася с определение, с 
което:
1. признава Европейската заповед за защита 
и определя мярка за защита, предвидена в 
българския закон, която в най-голяма степен 
съответства на мярката за защита, взета в 
издаващата държава; мярката за защита, оп­
ределена от съда, не може да бъде по-тежка 
от мярката, взета в издаващата държава;
2. отказва да признае и да изпълни Евро­
пейската заповед за защита при наличие на 
някое от основанията по чл. 7.
(5) Определението на съда е окончателно.