Държавен вестник, бр. 18, 2006 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  18
приложение от производителя противобясна
ваксина, и не са изследвани за наличие на неут-
рализиращ титър за антитела.
Чл. 6. (1) Пробата за наличие на неутрализи-
ращ титър за антитела против бяс се взема от
ветеринарен лекар, регистриран в съответната
регионална ветеринарномедицинска служба.
(2) Пробата се изпраща за изследване в одоб-
рена лаборатория от Европейския съюз или
Световната организация за здравеопазване на
животните, която отговаря на необходимите
условия за стандартизиране на серологичните
тестове за мониторинг на ефективността на
ваксините против болестта бяс.
Чл. 7. При придвижване и транспортиране
на животните, посочени в приложение № 1, част
В, от Република България за държавите—член-
ки на Европейския съюз, или при придвижва-
нето и транспортирането им от държавите, по-
сочени в приложение № 2, част Б,  за Република
България не се прилагат  изискванията по тази
наредба по отношение на болестта бяс.
Раздел IV
Ветеринарномедицински изисквания при прид-
вижване и транспортиране на животни ком-
паньони от трети страни в Република България
Чл. 8. (1) При придвижване и транспортира-
не на животни  компаньони, посочени в прило-
жение № 1, части А и Б, от трети страни в Репуб-
лика България се спазват  изискванията, посо-
чени в чл. 4, ал. 1.
(2) Животните  компаньони по ал. 1 се прид-
ружават от ветеринарен сертификат (приложе-
ние № 4), издаден от официален ветеринарен
лекар, и паспорт, удостоверяващ, че са изпъл-
нени изискванията по чл. 4, ал. 1, т. 1 и 2.
(3) При придвижване и транспортиране на
животни  компаньони от животинските видове,
посочени в приложение № 1, част А, от трети
страни в Република България те трябва да са
били третирани против ехинококоза и външни
паразити, като третирането е отразено във ве-
теринарния сертификат.
(4) Придвижването и транспортирането на
неваксинирани животни  компаньони по при-
ложение № 1, част А, под тримесечна възраст,
от страни по приложение № 2, части Б и В, се
допуска, когато са дадени гаранции по чл. 9.
(5) При придвижване и транспортиране на
животни  компаньони от държавите, посочени
в приложение № 2, част Б, раздел 2, се прилагат
изискванията на раздел III.
Чл. 9. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба изисква гаранции за статута по
отношение болестта бяс от компетентния ор-
ган на страна, посочена в приложение № 2, част
В, когато нейни граждани ще придвижват или
транспортират животни компаньони по прило-
жение № 1, част А, за Република България.
(2) Гаранциите по ал. 1  включват информа-
ция за:
1. задължително обявяване пред Световната
организация за здравеопазване на животните
на всеки съмнителен случай на болестта бяс;
2. изпълнение на програма за надзор на бо-
лестта бяс през последните две години;
3. наличие на държавна структура и органи-
зация на ветеринарномедицинската служба,
гарантираща валидността на издаваните от нея
ветеринарни сертификати;
4. прилагането на всички мерки за профи-
лактика, борба и контрол на болестта бяс, как-
то и мерките при придвижване и транспортира-
не на животни  компаньони;
 5. наличие на влезли в сила нормативни
изисквания за предлагането на пазара на вакси-
ни против бяс и на списък на разрешените вак-
сини и лицензирани производители.
Чл. 10. (1) Информация за ветеринарно-
здравните изисквания, които Националната
ветеринарномедицинска служба (НВМС) при-
лага при придвижване и транспортиране на жи-
вотни  компаньони от трети страни за Републи-
ка България, както и информацията за услови-
ята, при които се допуска предвижването на жи-
вотните, се публикува на електронната страница
на Министерството на земеделието и горите.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба организира обучението на служителите
си, отговорни за прилагането на наредбата.
Чл. 11. (1) При придвижване и транспорти-
ране на животни  компаньони от трети страни
за Република България граничните ветеринар-
ни инспектори извършват проверка на доку-
ментите и проверка за идентичност на съот-
ветния граничен контролно-пропускателен
пункт, извън зоната на граничните ветеринар-
ни съоръжения.
(2) Когато животните са над пет броя, про-
верките по ал. 1 се извършват в изградените
гранични ветеринарни съоръжения при спазва-
не на изискванията по Наредбата за здравните
изисквания към някои животни, сперма, яйце-
клетки и ембриони при обмен между Републи-
ка България и държавите членки и при внася-
нето им от трети страни
(3) Изискванията по ал. 1 и 2 не се прилагат
при придвижване и транспортиране на живот-
ни компаньони от държавите по приложение
№ 2, част Б, раздел 2.
Чл. 12. (1) Граничните инспекционни ветери-
нарни пунктове, през които се осъществява пред-
вижване на животни  компаньони от трети стра-
ни, се одобряват от Европейската комисия по
предложение на генералния директор на НВМС.
(2) Списък на одобрените гранични инспек-
ционни ветеринарни пунктове се публикува в
интернет-страницата на Министерството на зе-
меделието и горите.
Чл. 13. (1) При придвижване и транспорти-
ране на животни  компаньони собственикът или
придружителят на животното е длъжен при по-
искване от официалния ветеринарен лекар на
граничния инспекционен ветеринарен пункт да
предостави за проверка паспорта или ветери-
нарния сертификат, който гарантира, че живот-
ното се придвижва съгласно изискванията на
тази наредба.
(2) При констатиране на несъответствие с
изискванията на наредбата официалният вете-
ринарен лекар по ал. 1 предприема едно от след-
ните действия: