Държавен вестник, бр. 10, 2006 г., стр. 15

Б Р О Й  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
(2) Основната обработка на почвата се из-
вършва на дълбочина 30—50 cm, като кварта-
лите в сухи райони се правят равни, а в по-влаж-
ните—издигнати на 15—20 cm.
(3) Различните дървесни и храстови видове
се групират в кварталите според бързината на
растежа, респ. срока на отглеждане в школата.
Чл. 83. (1) Като изходни материали за пики-
ране се използват поници, семенищни или веге-
тативни фиданки.
(2) Материалите за пикиране се подготвят в
деня на пикиране или предишния ден, като се
предпазват от просушаване.
Чл. 84. (1) Начинът на пикиране се съобра-
зява с биологията на вида, типа и размера на
изходните материали.
(2) Пониците и фиданките с открити корени
се пикират по следните начини:
1. под кол или със садило;
2. с меч;
3. в бразди с лата или между дъски;
4. в дупки;
5. със садилна машина.
(3) При необходимост преди пикирането
корените на фиданките се подрязват до 1/3 от
дължината им.
(4) Пониците и фиданките със закрита коре-
нова система се пикират в ръчно или машинно
изкопани дупки.
Чл. 85. (1) Срокът на пикиране се съобразя-
ва с вида на изходните материали, като:
1. пониците се пикират в края на пролетта до
началото на лятото;
2. фиданките с открити корени се пикират
през пролетта (за иглолистни видове и където
има опасност от мразоизтегляне) и през есента
(за широколистни видове и в разсадници в ра-
йони с преходно-средиземноморски климат);
3. през лятото се пикират фиданки със зак-
рита коренова система и по изключение с от-
крита коренова система, на които е приключил
растежът на летораслите (месец август).
(2) Пикирането се извършва в хладните дни
и часове и при облачно време.
Чл. 86. (1) Схемите на пикиране се съобра-
зяват с биологията на вида, условията на место-
растенето в разсадника, размера на изходните
материали, целта на производството и използ-
ваната механизация.
(2) Семенищните фиданки се пикират в квад-
ратни, правоъгълни или шахматни схеми при
разстояния в реда от 10 до 30 cm и междуредия
10—30 cm за ръчно и 60—150 cm при машинно
засаждане.
(3) За производство на декоративни фидан-
ки се прилагат квадратни, шахматни или пра-
воъгълни схеми, съобразени с биологията на
вида, техниката и целта на производството, като:
1. за дървесни видове—разстоянията в редо-
вете за I школа са от 30 до 70 cm, за II школа—
от 50 до 80 cm, и за III школа—от 1 до 3 m;
2. за храстови видове—разстоянията в редо-
вете за I школа са от 20 до 60 (80) cm и само за
специални цели се доотглеждат във II школа
през 60 до 120 cm;
3. по-малките разстояния се прилагат за
бавнорастящите и теснокоронните, а по-голе-
мите—за бързорастящите и ширококоронните
видове и форми.
Чл. 87. (1) Пикираните поници и фиданки се
поливат непосредствено след засаждането, а по-
късно—по необходимост.
(2) За грижите по мулчиране, засенчване,
подхранване, плевене и разрохкване се прила-
гат разпоредбите по глава шеста, раздел IV.
(3) В школите за декоративни фиданки се
провеждат допълнителни грижи за оформяне
на стъблата и короните, които включват:
1. изрязване на пънче—за храстите през пър-
вата или втората година и за дървета с криви
стъбла;
2. изрязване на излишните леторасли и оста-
вяне на първия най-силен леторасъл;
3. пензиране за удебеляване на стъблото—
от втората година след присаждането странич-
ните леторасли по стъблото се изрязват на 1/3
до 1/4 от дължината им, като върху оставащите
части се запазват по няколко листа;
4. резитби за оформяне на короната.
Г л а в а  д е в е т а
ОРАНЖЕРИЙНО ПРОИЗВОДСТВО НА
ФИДАНКИ
Чл. 88. (1) Оранжерийните технологии в гор-
ските разсадници се използват с цел интензив-
но производство на фиданки за видове, страда-
щи от слани, и за съкращаване на производст-
вения процес.
(2) Оранжериите се използват и за вегетатив-
но размножаване чрез вкореняване на резници и
като технологичен етап при присаждането.
Чл. 89. Мястото за изграждане на оранже-
рия се подбира при спазване на следните изис-
квания:
1. да е равно и достатъчно по площ за разпо-
лагане на оранжерията с тесните страни в нап-
равление север—юг за долния горскорастите-
лен пояс (до 600 m н.в.) и изток—запад—за сред-
ния планински пояс (от 600 до 1800 m н.в.);
2. да се избягват микрорелефните пониже-
ния, места, изложени на силни ветрове и снего-
навявания;
3. почвите да са дренирани, а подпочвена-
та вода да не достига на по-малко от 1,5 m
дълбочина;
4. да е електроснабдено и с постоянен водо-
източник, позволяващ темпериране на водата
за поливане.
Чл. 90. (1) Оранжерийните конструкции
трябва да отговарят на следните изисквания:
1. да са трайни, устойчиви на вятър, сняг и
слънчево прегаряне;