Държавен вестник, бр. 11, 2017 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  11
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 8959 
от 18 юли 2016 г.
по административно дело № 2946 от 2016 г.
Върховният административен съд на Ре-
публика България – второ отделение, в съ-
дебно заседание на седми юни две хиляди и 
шестнадесета година в състав: председател: 
Георги Чолаков, членове: Захаринка Тодо-
рова, Севдалина Червенкова, при секретар 
Рени Москова и с участието на прокурора 
Цветко Главеев изслуша докладваното от 
съдията Севдалина Червенкова по адм. дело 
№ 2946/2016 г.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. 
от Административнопроцесуалния кодекс 
(АПК).
Образувано е по жалба от Татяна Василева 
Александрова от София срещу Постановле-
ние № 20 от 28.01.2016 г. на Министерския 
съвет (обн., ДВ, бр. 9 от 2.02.2016 г., в сила от 
15.02.2016 г.) за изменение на Устройствения 
правилник на Министерството на отбраната, 
приет с Постановление № 5 на Министерския 
съвет от 2014 г. (обн., ДВ, бр. 8 от 2014 г.; 
изм. и доп., бр. 37 и 64 от 2015 г.). В жалбата 
се излагат доводи, че с обжалваното ПМС 
№ 20 е изменен Устройственият правилник 
на МО, като са обединени Главна дирекция 
„Инфраструктура на отбраната“ и дирекция 
„Отбранителна аквизиция“. С жалбата е 
обоснован правен интерес от оспорването с 
това, че жалбоподателката е заемала длъж-
ността „главен директор“ на Главна дирек-
ция „Инфраструктура на отбраната“, като 
на основание чл. 106, ал. 1, т. 2 от Закона за 
държавния служител (ЗДС) и във връзка с 
изменение УПМО с ПМС № 20 от 28.01.2016 г. 
и изменено длъжностно разписание със Запо-
вед № РД-26-33 от 12.02.2016 г. на министъра 
на отбраната е прекратено служебното пра-
воотношение, като е прехвърлена бройката 
на дирекция „Правно-нормативна дейност“. 
Излагат се доводи за допуснато нарушение на 
чл. 26, ал. 2 от Закона за нормативните актове 
(ЗНА), както и доводи по същество относно 
липсата на необходимост за обединяване на 
двете дирекции. Излага, че от приемането 
на ПМС № 20 са нарушени нейни права и 
интереси предвид извършеното съкращение 
на длъжността „главен директор“ на ГД „Ин-
фраструктура на отбраната“, поради което 
има пряк и непосредствен правен интерес 
от оспорването.
По жалбата със съпроводително писмо 
№ 01.03-42 от 9.03.2016 г. на Министерския 
съвет чрез процесуален представител държа-
вен експерт Демисила Тодорова е направено 
възражение за недопустимост на жалбата 
поради липса на пряк и непосредствен пра-
вен интерес, като заповедта за уволнение не 
може да обуслови правен интерес. Иска да се 
остави без разглеждане жалбата. По искането 
за спиране на акта излага, че е недопустимо 
поради недопустимост на оспорването, като 
излага доводи и за неоснователност. Излага, 
че липсват конкретни данни за настъпване 
на трудно поправими вреди за жалбопода-
телката. Иска да се отхвърли искането за 
спиране на ПМС.
Жалбата е допустима.
Жалбоподателката Татяна Василева Алек-
сандрова е обосновала правен интерес за 
оспорване на ПМС № 20 от 2016 г., като се 
е легитимирала като „главен директор“ на 
Главна дирекция „Инфраструктура на от-
браната“ с ранг V старши, чието служебно 
правоотношение е прекратено въз основа на 
изменение на Устройствения правилник на 
Министерството на отбраната по обжалваното 
ПМС № 20 от 2016 г. Представена е Заповед 
№ РД-26-33 от 12.02.2016 г. на министъра на 
отбраната за прекратяване на служебното 
правоотношение, в която като основание 
е посочено „във връзка с измененията на 
УПМО, направени с ПМС № 20 от 2016 г., в 
сила от 15.02.2016 г., като прекратяването на 
правоотношението е от датата на влизане в 
сила на ПМС № 20 – 15.02.2016 г. 
В съответствие с нормата на чл. 185 АПК 
оспорването е процесуално допустимо. Съг­
ласно чл. 186, ал. 1 АПК право да оспорват 
подзаконов нормативен акт имат гражданите, 
организациите и органите, чиито права, сво-
боди или законни интереси са засегнати или 
могат да бъдат засегнати от него или за които 
той поражда задължения. Жалбоподателката 
се е легитимирала като лице, което е зае-
мало длъжност „главен директор“ на Главна 
дирекция „Инфраструктура на отбраната“ с 
ранг V старши до приемане на ПМС № 20 
от 2016 г. и изменението на УПМО, с което 
посочената длъжност е съкратена предвид обе-
диняване на две дирекции – Главна дирекция 
„Инфраструктура на отбраната“ и дирекция 
„Отбранителна аквизиция“, в обща Главна 
дирекция „Отбранителна аквизиция“ (§ 2 и 
§ 4 от ПМС № 20). С ПМС № 20 от 2016 г. се 
премахва Главна дирекция „Инфраструктура 
на отбраната“ и се съкращава длъжност-
та – „главен директор“, която до приемане на 
ПМС е заемана от жалбоподателката.
Неоснователно е възражението на от-
ветника, че жалбоподателката няма правен 
интерес от оспорването. В случая с приемане 
на ПМС № 20 от 2016 г. се засяга пряко и 
непосредствено правната сфера на жалбопода-
телката поради съкращаване на длъжността, 
която е заемала, и като резултат е прекратено 
служебното є правоотношение. Независимо, 
че не е посочена за пряк адресат на акта,