Държавен вестник, бр. 57, 2018 г., стр. 70

СТР.  70	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  57
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 8966  
от 2 юли 2018 г.
по административно дело № 3851 от 2018 г. 
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – петчленен състав – II коле-
гия, в съдебно заседание на седемнадесети май 
две хиляди и осемнадесета година в състав: 
председател: Георги Колев, членове: Илияна 
Дойчева, Севдалина Червенкова, Любоми-
ра Мотова, Мартин Аврамов, при секретар 
Светла Панева и с участието на прокурора 
Лиляна Кръстанова изслуша докладваното от 
съдията Севдалина Червенкова по адм. дело 
№ 3851/2018 г. 
Производството е по чл. 208 и сл. АПК. 
Образувано е по касационна жалба на 
Националната овцевъдна асоциация, ЕИК 
176041901; Националната асоциация за раз-
въждане на млечните овце в България, ЕИК 
104684301; Асоциацията за развъждане на 
млечните породи кози, ЕИК 176085148; Асо-
циацията за развъждане на породата Лакон 
в България, ЕИК 176740812, и Асоциацията 
за развъждане на млечни породи овце чрез 
процесуалния им представител адв. Маргарита 
Манолова и по касационен протест на прокурор 
от Върховната административна прокуратура 
против Решение № 962 от 23.01.2018 г., пос-
тановено по адм.д. № 4973/2017 г. по описа 
на Върховния административен съд, второ 
отделение. С доводи за неправилност и неза-
коносъобразност се иска неговата отмяна. В 
съдебно заседание от 17.05.2018 г. прокурорът 
от Върховната административна прокуратура 
изрично е заявил, че не поддържа протеста. 
Писмени възражения по касационната 
жалба и касационния протест са депозирани 
в законовия срок. 
Представителят на Върховната администра-
тивна прокуратура в съдебно заседание дава 
заключение за неоснователност на жалбата 
и оставяне на решението в сила.
Върховният административен съд, втора 
колегия, в настоящия петчленен състав на-
мира жалбата за процесуално допустима като 
подадена в срока по чл. 211, ал. 1 АПК и от 
надлежна страна. Разгледана по същество, е 
основателна по следните съображения. 
Първоинстанционният съд е бил сезиран 
на основание чл. 185 АПК с жалба от Нацио-
налната овцевъдна асоциация, Националната 
асоциация за развъждане на млечните овце 
в България, Асоциацията за развъждане 
на млечните породи кози, Асоциацията за 
развъждане на породата Лакон в България 
и Асоциацията за развъждане на млечните 
породи овце против действащия текст на 
чл. 23 от Наредба № 3 от 17.02.2015 г. за ус-
ловията и реда за прилагане на схемите за 
директни плащания, издадена от министъра 
на земеделието и храните, обн. в ДВ, бр. 16 от 
27.02.2015 г., от която дата е в сила. Иска се 
отмяна на посочената разпоредба – влязлата 
в сила редакция на същата, изменение, пуб-
ликувано в ДВ, бр. 19 от 28.02.2017 г. Съдът е 
отхвърлил жалбата като неоснователна. 
Решението е валидно и допустимо, но 
неправилно. 
Вярно е, че както оспорената разпоредба, 
така и целият подзаконов нормативен акт 
са издадени въз основа на законова делега-
ция и от компетентен орган. Материалната 
компетентност на органа е определена от 
Закона за подпомагане на земеделските про-
изводители – чл. 38а, ал. 4 – министърът на 
земеделието, храните и горите определя с 
наредба специфичните условия за прилагане 
на схемите по ал. 1 и 2. В чл. 38а са изброени 
конкретните схеми на директни плащания, 
които се прилагат – ал. 1, а ал. 2 предвижда 
прилагането на схемите за преходна нацио-
нална помощ, които са нотифицирани за съот-
ветната календарна година при условията и по 
реда на чл. 37 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 
на Европейския парламент и на Съвета от 
17 декември 2013 г. за установяване на правила 
за директни плащания за земеделски стопани 
по схеми за подпомагане в рамките на об-
щата селскостопанска политика и за отмяна 
на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и 
Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (ОВ, L 
347/608 от 20 декември 2013 г.), наричан по-
нататък „Регламент (ЕС) № 1307/2013“.
Оспорените разпоредби на чл. 23 от Наред-
ба № 3 от 17.02.2015 г. за условията и реда за 
прилагане на схемите за директни плащания 
са приети при съществено нарушаване на 
административнопроизводствените правила. 
Не са спазени изискванията по чл. 20, чл. 26, 
ал. 3 и чл. 28, ал. 2 ЗНА. 
Не е налице фактическо и правно моти-
виране. В доклада е посочено, че проектът 
не е свързан с транспониране на актове на 
Европейския съюз, поради което не е прило-
жена и не се налага прилагането на таблица 
за съответствието с правото на ЕС. Тази кон-
статация е в пряко противоречие с изрично 
посочената в самия доклад необходимост от 
приемане на Наредбата за изменение и допъл-
нение на Наредба № 3 от 2015 г., произтичаща 
от задължителната (по силата на чл. 288 от 
Договора за функциониране на ЕС) прило-
жимост на Регламент (ЕС) № 1307/2013 г., и 
второ, с позитивното право на Европейския 
съюз в областта на установяване на правила 
за директни плащания за земеделски стопани 
по схеми за подпомагане в рамките на общата 
селскостопанска политика, а именно – Де-
легиран регламент (ЕС) № 639/2014 г. от 
11 март 2014 г. за допълнение на Регламент (ЕС)