Държавен вестник, бр. 41, 2017 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  41
„Чл. 9б. (1) При сумирано изчисляване на 
работното време по чл. 142, ал. 2 КТ се опре­
деля норма за продължителност на работното 
време за периода. Нормата се определя в часо­
ве, като броят на работните дни по календар, 
включени в периода на отчитане, се умножи 
по дневната продължителност на работното 
време, установена за работното място, при 
подневно отчитане на работното време.
(2) Когато работник или служител през 
целия или през част от периода, за който 
е установено сумирано изчисляване на ра­
ботното време, е ползвал отпуск, нормата 
за продължителност на работното му време 
се преизчислява, като от броя на работните 
дни по календар се изваждат съответните дни 
отпуск, разрешени в работни дни по кален­
дар, както и съответната част от отпуските, 
разрешени в календарни дни, съвпадащи с 
работните дни по календар.
Чл. 9в. (1) Когато в края на периода, за 
който е установено сумирано изчисляване на 
работното време, отработените от работника 
или служителя часове по графика са по-малко 
от часовете, определени по реда на чл. 9б, за 
недостигащите часове се счита, че работникът 
или служителят е в престой не по своя вина, 
с изключение на случаите на виновно неявя­
ване на работника или служителя на работа.
(2) Когато трудовото правоотношение на 
работник или служител е прекратено преди 
изтичането на периода, за който е установено 
сумирано изчисляване на работното време, и 
отработените от него часове по графика са 
по-малко от часовете, определени по реда на 
чл. 9б, за периода до датата на прекратяването 
се счита, че работникът или служителят е в 
престой не по своя вина, с изключение на 
случаите на виновно неявяване на работника 
или служителя на работа.
Чл. 9г. Отработените часове от работника 
или служителя, които в края на периода, за 
който е установено сумирано изчисляване 
на работното време, са повече от часовете, 
определени съгласно чл. 9б, се отчитат за 
извънреден труд по реда на чл. 149 КТ пред 
инспекцията по труда без превръщане на 
нощните часове в дневни.“
§ 3. В чл. 45 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) Отпускът поради бременност и ражда­
не в размер 410 дни за всяко дете се ползва, 
както следва:
1. в размер 135 дни, от които 45 дни преди 
раждането – въз основа на съответен акт от 
здравните органи, издаден по реда на чл. 26, 
ал. 1 от Наредбата за медицинската експер­
тиза, приета с Постановление № 87 на Ми­
нистерския съвет от 2010 г. (обн., ДВ, бр. 36 
от 2010 г.; изм. и доп., бр. 5 и 41 от 2011 г., 
бр. 55 и 67 от 2014 г. и бр. 17 от 2016 г.), а 
отпускът поради осиновяване за остатъка до 
135 дни – въз основа на съответния акт на 
здравните органи и копие от акта за предаване 
на детето за осиновяване;
2. в размер на остатъка до 410 дни – въз 
основа на писмено заявление на майката (оси­
новителката) до предприятието, към което се 
прилагат копие от удостоверението за раждане 
на детето или копие от акта за предаване на 
детето за осиновяване и декларация съгласно 
приложение № 7; предприятието е длъжно 
да разреши отпуска от деня, посочен в заяв­
лението, а когато майката (осиновителката) 
няма право на този отпуск, предприятието е 
длъжно да я уведоми за това незабавно, като 
мотивира отказа си.“
2. Създава се нова ал. 3:
„(3) Майката, която ползва отпуск по 
ал. 1, т. 2, е длъжна незабавно да уведоми 
предприя­тието за настъпването на обстоя­
телствата по ал. 2.“
3. Досегашната ал. 3 става ал. 4.
4. Създават се ал. 5 – 9:
„(5) Осиновителката, която ползва отпуск 
по ал. 1, т. 2, е длъжна незабавно да уведоми 
предприятието за настъпването на обстоятел­
ствата по ал. 4.
(6) Отпускът по чл. 163, ал. 7 КТ в размер 
на разликата от възрастта на детето в деня на 
настаняването му до изтичането на полагащия 
се отпуск за раждане се ползва, както следва:
1. в размер на остатъка до 135 дни – въз 
основа на съответния акт на здравните органи 
и заверен препис от влязлото в сила решение 
на съда за настаняване на детето, а в случай 
че съдът не се е произнесъл по искането за 
настаняване на детето – въз основа на заверено 
копие от влязлата в сила заповед на дирек­
тора на дирекция „Социално подпомагане“ 
по настоящия адрес на детето за временно 
настаняване по административен ред;
2. в размер на остатъка до 410 дни – въз 
основа на писмено заявление на работничката 
или служителката до предприятието, към което 
се прилага заверен препис от влязлото в сила 
решение на съда за настаняване на детето, а 
в случай че съдът не се е произнесъл по ис­
кането за настаняване на детето – заверено 
копие от влязлата в сила заповед на дирек­
тора на дирекция „Социално подпомагане“ 
по настоящия адрес на детето за временно 
настаняване по административен ред; предпри­
ятието е длъжно да разреши отпуска от деня, 
посочен в заявлението, а когато работничката 
или служителката няма право на този отпуск, 
предприятието е длъжно да я уведоми за това 
незабавно, като мотивира отказа си.
(7) Отпускът по чл. 163, ал. 7 КТ не може да 
се ползва едновременно с отпуска по чл. 163, 
ал. 1 и 6 КТ.
(8) Отпускът по чл. 163, ал. 7 КТ се пре­
кратява по искане на работничката или 
служителката с писмено заявление до пред­
приятието или когато: