Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 3

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
зация и пречистване на води; хидроенерге­
тика; хидромелиорации; защита от вредното 
въздействие на водите.
Ø Капацитетът на хидроенергийните сис­
теми задоволява комплексните нужди на во­
доползватели и водопотребители (напояване, 
питейно-битово и промишлено водоснабдяване, 
рекреация, рибовъдство), както и на енерге­
тиката. Големите хидроенергийни съоръжения 
се поддържат в много добро състояние.
Ø Сравнението на прогнозното водопотреб­
ление (без хидроенергетика и АЕЦ) за пери­
ода на Стратегията с общия завирен обем на 
язовирите показва, че България е с високо 
покритие на изградени язовири. Идентифици­
раните нужди за няколко неголеми района на 
страната могат да се решат с изграждането 
на няколко нови язовира или надграждане на 
съществуващи.
Ø Преобладаващата част от действащите 
водоснабдителни активи (водовземни съоръже­
ния, водопроводна мрежа, помпи, хидрофори, 
водомери и др.) са въведени в експлоатация 
преди 1980 г. и са изградени от материали 
(преобладаващо етернитови и стоманени тръ­
би), чийто срок на годност е изтекъл. 
Ø В голяма част от водопроводната мрежа 
нивото на корозия или натрупвания на отла­
гания е значително, което обуславя рискове 
за качеството на водата.
Ø Констатираните загуби на вода са из­
ключително големи и се дължат основно на 
физически течове – както видими, така и 
скрити, както от водопроводната мрежа, така 
и по кранове, връзки, резервоари и в различ­
ните шахти. Големи обеми вода се губят също 
за изпразване и пълнене на водопроводната 
мрежа при аварии поради факта, че тя е 
недобре конструирана и/или преоразмерена, 
а граничните кранове между хидравличните 
зони не работят достатъчно добре. 
Ø Сериозен проблем е наличието на не­
равномерно хидравлично налягане (високо 
или ниско) в отделни зони на водопровод­
ната мрежа. Причини за високото налягане 
са голяма денивелация между резервоарите 
и захранващата територия; директни свърз­
вания (водоподаване) към високонапорни 
транзитни тръбопроводи; липса на регулатори 
за намаляване на налягането; преоразмерени 
помпени станции, хидрофори и респективно 
водопроводната мрежа. Ниско налягане се 
получава вследствие на по-малки диаметри 
или преоразмерени мрежи, захранващи много 
потребители, което води до големи загуби на 
налягането, особено в крайградските вилни 
зони; строителство в близост до резервоарите, 
където поради липса на денивелация не може 
да се осигури нужният статичен напор; мно­
гобройни течове по водопроводната мрежа.
Ø Почти всички построени и в експлоатация 
ПСПВ (46 % от населението e свързано към 
ПСПВ) са с остаряло оборудване и спешно 
се нуждаят от реконструкция и модернизация 
(особено на филтърните корпуси) и въвеждане 
и на автоматизиран контрол за остатъчност 
на подаваните реагенти (хлор и алуминий) в 
пречистените питейни води. 
Ø Процентът на изграденост на канализа­
ционната мрежа е сравнително нисък (61 %). 
Срокът на амортизация на мрежата е изтекъл 
и има висок процент на инфилтрация на чужди 
води (течове от загуби на вода, подпочвени и 
дренажни води). Тези факти са констатирани 
във всички прединвестиционни проучвания 
и вече изготвените Генерални планове на 
големите градове.
Ø Почти навсякъде в страната канализаци­
онната система е от смесен тип, което също 
води до проблеми, особено при обилни валежи.
Ø  Нивото на изграденост на ПСОВ е 
сравнително ниско. Почти всички построени 
и пуснати в експлоатация ПСОВ в края на 
миналия век се нуждаят от реконструкция и 
модернизация. 
Ø В много случаи има липса на съот­
ветствие между степента на изграденост на 
канализационната мрежа и проводимостта на 
главните колектори с капацитета и изграде­
ността на ПСОВ. 
Ø Голяма част от хидромелиоративните 
съоръжения са стари и амортизирани, като 
последните са построени в началото на 90-те 
години, болшинството – през 60-те и 70-те 
години, но има системи и от 50-те години на 
миналия век, поради което те не могат да 
изпълняват работата си нормално. 
Ø Използваемостта на капацитета на хид­
ромелиоративните системи за последните 
десет години е под 10 %, което се дължи на 
драстичното намаление на засетите поливни 
култури и промяна на структурата им.
Ø За част от съоръженията във водния сек­
тор не са определени оператори за поддръжка, 
а някои са и с неустановена собственост.
Ø Много от съоръженията за защита от 
вредното въздействие на водите се нуждаят 
от ремонт и профилактика.
Ø Информационната обезпеченост по от­
ношение на състоянието (както в количест­
вен, така и в качествен аспект), събитията и 
наблюдението е твърде ниска за изготвянето 
на пълни анализи на инфраструктурата във 
водния сектор и за вземане на съответни уп­
равленски решения. Наличната информация 
е разпръсната в голям брой институции и 
търговски дружества, в много случаи несис­
тематизирана.
Ø Направените оценки на средствата, необ­
ходими за инвестиции във водностопанската 
инфраструктура, показват суми в порядъка от 
над 12 млрд. лв. за покриване на минимални 
нужди до над 43 млрд. лв. за привеждането є 
в състояние, доближаващо се до европейските 
стандарти.