Държавен вестник, бр. 1, 2009 г., стр. 51

Б Р О Й  1
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
(4) Всички забелязани отклонения от здра-
вето и задължително когато се наблюдават
симптомите по чл. 71, трябва да бъдат отбеляз-
вани в досието на съответното животно и да
бъде уведомяван ветеринарният лекар.
(5) Всички помещения на приюта трябва да
бъдат почиствани ежедневно, помещенията със
животни също така трябва да бъдат дезинфек-
цирани периодично. Изпражненията трябва да
се почистват ежедневно.
Раздел V
Намиране на нови стопани
Чл. 121. Приютът трябва да е отворен за
свободен достъп на граждани поне за осем часа
в делничните и почивните дни с изключение на
официалните празници.
Чл. 122. (1) Собствениците на изгубени жи-
вотни подават молба до собственика на прию-
та, за да получат обратно своето животно.
(2) В случаите, когато собственикът на при-
юта, управителят или упълномощен от него слу-
жител има съмнения относно това, дали лицето
е истинският собственик на животното, може
да поиска документ за собственост (паспорт,
ветеринарен картон, снимки, свидетелство на
съседи и пр.) или да изчака 8 дни някой друг да
предяви претенции към животното.
(3) Представянето на свидетелствата за соб-
ственост, описани в предходната алинея, е за-
дължително в случаите, когато животното не
разпознава човека, агресивно е към него/нея
или се страхува от него/нея.
(4) Собственикът на животното трябва пред-
варително да заплати разходите по настанява-
нето на животното според актуалния ценораз-
пис на приюта.
(5) При получаване на животното си собст-
веникът подписва декларация, че е истинският
собственик на животното и че е получил жи-
вотното си.
(6) Преди да напуснат приюта, котките и
кучетата трябва да бъдат маркирани с микро-
чип или татуировка, ако нямат идентификация.
Чл. 123. (1) В случаите, когато собствени-
кът не потърси животното си или ако животно-
то е конфискувано или оставено в приюта, соб-
ственикът на приюта, управителят или упълно-
мощен от него служител трябва да даде живот-
ното за осиновяване на друг човек, който поема
задължението да се грижи по необходимия на-
чин за него.
(2) В случаите, когато има повече от един
желаещ да осинови животното, приютът го дава
на този, който разполага с най-добри условия
за отглеждане.
(3) Преценката по ал. 2 се прави на базата на
наличие на предишен опит с животни на жела-
ещия да го осинови, познания, условия на жи-
вот и предпочитания за вида животно.
(4) Преди да даде животното за осиновява-
не, собственикът на приюта, управителят или
упълномощен от него служител може да прове-
ри дали кандидатът отговаря на условията и
дали данните, които е предоставил, отговарят
на истината, като направи посещение на обекта
или дома, в който ще бъде настанено животно-
то, по изричната покана и съгласие на кандида-
та за осиновяване.
Чл. 124. (1) При осиновяване новите собст-
веници трябва да подпишат декларация за оси-
новяване по образец, посочен в приложение № 3,
с която се задължават да се грижат добре за
осиновеното животно.
 (2) В случай на промяна на адреса собстве-
никът на животното трябва да уведоми писме-
но собственика на приюта.
(3) Служител на приюта може да извършва
проверки в дома на осиновителя след получа-
ване на предварително съгласие от страна на
осиновителя.
Чл. 125. Кучетата и котките трябва да бъдат
кастрирани, преди да бъдат дадени за осиновя-
ване, при условие че възрастта и здравословно-
то им състояние го позволяват.
Раздел VI
Водене на документация
Чл. 126. (1) Собственикът на приюта или
упълномощен от него служител води регистър,
в който вписва данните за изоставените или из-
губени животни, приетите, върнатите на собст-
вениците или по места на залавяне по чл. 47,
ал. 3 ЗЗЖ и осиновените животни, както и про-
ведените курсове на лечение, умрелите и евта-
назираните животни.
(2) В регистъра се попълват следните данни:
1. номер на животното;
2. описание и снимка на животното;
3. идентификационен номер на ваксината
против бяс (ако животното има такава);
4. идентификационен номер на животното,
ако има такъв;
5. заявление дали животното е намерено,
конфискувано или дадено за отглеждане;
6. дата, час и място на залавяне;
7. име и адрес на човека, който е намерил/
оставил животното;
8. дата и час на приемане на животното в
приюта;
9. име на служителя, приел животното.
(3) Данните в регистъра трябва да бъдат
защитени срещу изтриване или неправомерна
промяна.
(4) Всяко животно трябва да има и лично
досие, в което освен данните от регистъра по
ал. 2 трябва да има и следните данни:
1. в случаите, когато животното е оставено
от собственика—данни за първоначалния соб-
ственик, неговото съгласие правата на собстве-
ност да бъдат прехвърлени върху приюта и до-
кументацията на животното;
2. ако животното е конфискувано—копие от
заповедта за конфискация;
3. здравословното състояние на животното
при постъпването и предприето лечение;