Държавен вестник, бр. 58, 2022 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
на пълнолетие“ и разпоредбата на чл. 44, 
ал. 2 от Наредбата за пенсиите и осигури­
телния стаж в частта относно думите „… а за 
ненавършилите пълнолетие – към датата на 
навършване на пълнолетието“.
За да постанови този резултат, тричленни­
ят състав е приел, че жалбоподателите имат 
правен интерес от оспорването на посочените 
разпоредби от подзаконовия нормативен акт, 
тъй като са се обучавали като школници в 
СМУ „Ф. Е. Дзержински“, гр. Пазарджик, 
в периоди от 1988 г. – 1991 г. и от 1989 г. 
до 1991 г. и на основание чл. 44 от НПОС 
времето на наборната им военна служба, 
отслужена по време на обучението им, през 
което са били непълнолетни, не е или няма 
да бъде зачетено за осигурителен стаж при 
пенсиониране, а от навършване на пълнолетие 
на всеки един от тях.
Приел е, че оспорените разпоредби на чл. 44, 
ал. 1 и 2 от НПОС са такива от подзаконов 
нормативен акт, съдържащ административ­
ноправни норми с многократно действие, 
отнасящи се до неопределен и неограничен 
кръг лица. При приемането им според съда 
е спазен редът, предвиден в чл. 50 – 79 от 
Устройствения правилник на Министерския 
съвет от 1999 г. (ДВ, бр. 103 от 30 ноември 
1999 г. – отм.) и правилата по чл. 56 – чл. 79 
от Устройствения правилник на Министерския 
съвет и неговата администрация от 2005 г. 
(ДВ, бр. 84 от 21 октомври 2005 г. – отм.) на 
редовно заседание на Министерския съвет с 
общо съгласие на членовете на колективния 
орган. В мотивите си съдът е отбелязал, че 
към датата на приемането им Законът за 
нормативните актове не е уреждал процедура 
по приемането на подзаконови нормативни 
актове.
От данните по преписката е установил, че 
Наредбата за пенсиите е приета с Постановле­
ние № 30 от 10 март 2000 г. на Министерския 
съвет на Република България, обнародвано в 
„Държавен вестник“, бр. 21 от 17 март 2000 г., 
в сила от 1 януари 2000 г., прието с решение 
на МС по т. 18 от протокол № 8 от 24.02.2000 г. 
С Постановление № 127 от 2 юни 2006 г. на 
Министерския съвет на Република България, 
обнародвано в „Държавен вестник“, бр. 48 
от 13 юни 2006 г., прието с решение на МС 
по т. 23 от протокол № 21 от 25.05.2006 г., е 
прието изменение и допълнение на Наредбата 
за пенсиите въз основа на проект, внесен от 
министъра на труда и социалната политика, 
заедно с доклад на вносителя, финансова обо­
сновка и справка за отразяване на получените 
становища от заинтересованите министерства 
и ведомства, получени след съгласуване на 
проекта, както и самите становища. Съз­
даването на ал. 2 на чл. 44 от Наредбата за 
пенсиите и осигурителния стаж е по пред­
ложение на Министерството на вътрешните 
работи, направено в хода на съгласувателната 
процедура, което е прието от министъра на 
труда и социалната политика и е отразено в 
предложения окончателен проект за изменение 
и допълнение на нормативния акт.
За жалбоподателите и присъединилите се 
към оспорването заинтересовани лица съдът 
е установил, че са завършили пълния курс 
на обучението в Средното милиционерско 
училище „Феликс Едмундович Дзержински“ 
към Министерството на вътрешните рабо­
ти в периода 1988 – 1991 година, съответно 
1989 – 1991 година. С Указ № 151 от 5.02.1971 г. 
на председателя на Държавния съвет на На­
родна република България е открито Средно 
милиционерско училище към Министерството 
на вътрешните работи (обн., ДВ, бр. 11 от
9 февруари 1971 г.; изм., бр. 29 от 11 април 
1975 г. и бр. 57 от 22 юли 1983 г.). Срокът на 
обучение в училището е три години. За школ­
ници се приемат младежи, които са завършили 
X клас на единното средно политехническо 
училище и не са по-възрастни от 18 години. 
На завършилите пълния курс на средното ми­
лиционерско училище се признава гражданско 
средно образование и отбита редовна военна 
служба. Незавършилите курса на средното 
милиционерско училище служат пълния срок 
на редовната военна служба.
Според съда преценката за законосъо­
бразност на оспорените разпоредби изисква 
исторически анализ на законите, които са 
уреждали обществените отношения, свързани 
с въоръжените сили на РБ. Посочил е, че в 
периода на обучение на жалбоподателите е 
действал Законът за всеобщата военна служ­
ба на НРБ (обн., ДВ, бр. 13 от 14 февруари 
1958 г., отм., бр. 112 от 27 декември 1995 г., 
в сила от 28.02.1996 г.). Съгласно чл. 21 от 
ЗВВСНРБ (отм.) на редовна военна служба 
подлежат всички български граждани, които в 
годината на набора навършват 18 години и са 
годни да служат във Въоръжените сили или в 
Строителните войски. Осигурителният стаж 
на школниците и курсантите в този период е 
уреден в разпоредбата на чл. 81 ППЗП (отм.).
В периода от 27.02.1996 г. до 12.05.2009 г. е 
действал Законът за отбраната и въоръжените 
сили на РБ. Съгласно чл. 97 от ЗОВСРБ на 
наборна военна служба подлежат всички мъже, 
граждани на РБ, годни за военна служба, 
които са навършили 18 години. Разпоредбата 
на чл. 96 от ЗВОСРБ, която предвижда, че 
наборната служба е задължителна, е действала 
до 1.01.2008 г.
Нормите на чл. 44, ал. 1 и 2 от Наредбата 
за пенсиите и осигурителния стаж се прилагат 
по отношение на лица, отслужили наборна 
военна служба, както и по отношение на 
лица, които са се обучавали като курсанти и 
школници във висши и средни училища след 
навършване на пълнолетие.