Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 126

С Т Р .  126
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
б) В системата за измерване на операционния
риск се прилагат елементи за надеждност, които
включват: използване на вътрешни и външни дан-
ни, сценариен анализ, фактори, отразяващи биз-
нес средата, и механизми за вътрешен контрол.
Инвестиционният посредник разполага с докумен-
тиран метод за претегляне значимостта на еле-
ментите в цялостната система за управление на
операционния риск.
в) Системата за управление на риска обхваща
основните рискови фактори, влияещи на формата
на “опашката” при разпределението на загубите.
г) Инвестиционният посредник може да изпол-
зва корелации за намаляване на оценките на загу-
бите от операционен риск спрямо индивидуални-
те оценки на загубите от отделните събития. При
признаването за надзорни цели инвестиционният
посредник трябва да докаже пред заместник-пред-
седателя, че системите за оценяване на корелаци-
ите са надеждни, обхващат цялостно операциите
му и отчитат несигурността на резултатите, съ-
пътстващи този тип измервания, особено в кри-
зисни периоди. Инвестиционният посредник до-
кументира допусканията си за наличието на ко-
релации чрез използването на подходящи коли-
чествени и качествени техники.
д) Прилагането на системата за управление
на риска е последователно и избягва двойното
отчитане на количествени оценки или техники
за редуциране на риска, отчетени на друго място
в капиталовата адекватност на инвестиционния
посредник.
3.2.2. Вътрешни данни
а) Създадените от инвестиционния посредник
вътрешни системи за измерване на операционен
риск се основават на исторически данни за период
от най-малко 5 години. Когато инвестиционният
посредник прилага за първи път усъвършенстван
метод, може да използва тригодишен период.
б) Инвестиционният посредник разпределя
историческите данни за загубите по групи дей-
ности и видове операционни събития съгласно
табл. № 1 и 2 от това приложение, използвайки
документирани обективни критерии за разпреде-
ляне, като тези данни при поискване се предоста-
вят на заместник-председателя. Загубите от опе-
рационен риск, които са отчитани като кредитен
риск и исторически са включвани във вътрешна-
та база данни за кредитен риск, се включват в
базата данни за операционен риск и се класифи-
цират отделно. Не подлежат на изискване за опе-
рационен риск, които продължават да се трети-
рат като кредитен риск при изчисляване на мини-
малните капиталови изисквания. Загубите от
операционен риск, които са свързани с пазарния
риск, се включват в обхвата на капиталовото изис-
кване за операционен риск.
в) Вътрешните данни за загуби на инвестици-
онния посредник трябва да са изчерпателни и да
обхващат всички съществени дейности и експо-
зиции от всички структурни звена. Инвестицион-
ният посредник удостоверява, че всички невклю-
чени от него дейности или експозиции (индиви-
дуално и/ или в комбинация една с друга) не оказ-
ват съществено влияние върху цялостното измер-
ване на риска. Инвестиционният посредник опре-
деля подходящ минимален праг за загубите, кои-
то да се включват във вътрешните данни.
г) Инвестиционният посредник поддържа база
от данни с минимални характеристики за всяко
възникнало операционно събитие.
д) Инвестиционният посредник прилага кри-
терии за разпределяне на загуба, възникнала
вследствие на събитие от централизирана функ-
ция или дейност, обслужваща повече от една гру-
па дейности, както и на загуби от свързани във
времето събития.
е) Инвестиционният посредник разполага с до-
кументирани процедури за оценка на уместността и
степента на използваемост на историческите данни
за загуби, включително за тези случаи, при които е
използвана субективна преценка, до каква степен тя
може да бъде използвана и кой е оправомощен да
вземе такива решения.
3.2.3. Външни данни
Системата за измерване на операционния риск
в инвестиционния посредник се основава и на
подходящи външни данни, особено когато има
причина да се счита, че инвестиционният пос-
редник е изложен на редки, но потенциално теж-
ки загуби. Инвестиционният посредник създава
организиран процес за определяне на ситуации-
те, при които използва външни данни и методо-
логия за обработка на тези данни. Условията и
практиката за използване на външни данни се
документират и са обект на периодичен незави-
сим преглед.
3.2.4. Сценариен анализ
Заедно с външните данни инвестиционният пос-
редник използва сценариен анализ за оценка на ек-
спозицията си към особено неблагоприятни съби-
тия. В тези случаи той разчита на опита и мнението
на експерти по управление на риска, за да изготви
обосновани оценки на загуби от такива събития. За
постигането на по-голяма точност на тези оценки те
трябва периодично да се проверяват и актуализират
чрез сравняване на историческия опит с действител-
ните събития.
3.2.5. Фактори на бизнес средата и механизми
за вътрешен контрол:
а) методологията на инвестиционния посред-
ник за оценка на операционния риск обхваща фак-
торите, оказващи влияние върху бизнес средата и
механизмите за вътрешен контрол, които могат
да променят рисковия є профил;
б) изборът на всеки фактор като значим източ-
ник на риск за засегнатите групи дейности трябва
да бъде доказан и се основава на историческия опит
и експертно мнение;