Държавен вестник, бр. 20, 2016 г., стр. 47

БРОЙ  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  47  
норми от по-висок ранг, т.е. е постановен в 
нарушение на чл. 15, ал. 1 ЗНА, изискващ 
съответствие на нормативния акт с Консти-
туцията и другите нормативни актове от по-
висока степен. Тук следва да се допълни и 
че съгласно чл. 4, ал. 1 от Конституцията на 
Република България Република България е 
правова държава и се управлява според Кон-
ституцията и законите на страната. Налага 
се извод за материална незаконосъобразност 
на оспорената разпоредба и твърденията на 
ответника за противното не намират опора 
в закона.
Основателни са доводите в жалбата и 
относно оспорения текст на чл. 14, ал. 3 
от наредбата. Съгласно чл. 7, ал. 2 ЗНА 
наредбата е нормативен акт, който се из-
дава за прилагане на отделни разпоредби 
или подразделения на нормативен акт от 
по-висока степен. Оттук следва изводът, 
че както тези актове, така и отделните им 
разпоредби следва да съответстват на мате-
риалноправните разпоредби на актовете от 
по-висока степен, уреждащи обществените 
отношения. С разпоредбата на чл. 14, ал. 3 
от наредбата е предвидено: „чужденец, който 
грубо нарушава правилата за вътрешния ред 
на дома, да се премества в отделно помеще-
ние – индивидуална стая с мерки за сигурност 
(ИС МС), за срок не по-дълъг от 15 дни“. В 
ЗЧРБ обаче не е предвидено реализирането 
на дисциплинарни мерки при извършени 
нарушения на вътрешния ред. На практика 
с оспорената разпоредба по отношение на 
лицата, настанени в СДВНЧ, за пръв път се 
въвеждат дисциплинарни мерки, което е в 
противоречие с чл. 7, ал. 2 ЗНА. Тези отно-
шения следва да бъдат уредени първоначално 
със закон. Подзаконовият нормативен акт би 
могъл впоследствие да ги конкретизира и 
да уреди детайлно отношенията по тяхното 
приложение, но не и да ги въвежда за първи 
път. Ето защо този текст също е издаден в 
противоречие с материалноправните разпо-
редби и целта на закона.
При този анализ, след извършената ця-
лостна проверка по чл. 168, ал. 1 АПК на 
отменителните основания по чл. 146 АПК, 
и извод за наличие на това по чл. 146, т. 4 
АПК ВАС преценява разпоредбите на чл. 12а 
и чл. 14, ал. 3 от Наредба № Iз-1201 от 
1.06.2010 г. за реда за временно настаняване 
на чужденци, за организацията и дейността 
на специалните домове за временно наста-
няване на чужденци, издадена от министъра 
на вътрешните работи (обн., ДВ, бр. 45 от 
2010 г.; изм. и доп., бр. 11 от 2012 г. и бр. 57 
от 2012 г.), за незаконосъобразни, а жалбата 
срещу тях за основателна.
По изложените съображения разпоред-
бите на чл. 12а и чл. 14, ал. 3 от Наредба 
№ Iз-1201 от 1.06.2010 г. за реда за временно 
настаняване на чужденци, за организацията 
и дейността на специалните домове за вре-
менно настаняване на чужденци, издадена 
от министъра на вътрешните работи (обн., 
ДВ, бр. 45 от 2010 г.; изм. и доп., бр. 11 от 
2012 г. и бр. 57 от 2012 г.), следва да бъдат 
отменени като противоречащи на нормативен 
акт от по-висока степен.
При този изход на спора искането на 
оспорващия за присъждане на разноски по 
настоящото дело за защита пред ВАС е ос-
нователно по арг. от чл. 143, ал. 1 АПК. Тази 
страна чрез представляващия я адвокат в 
жалбата и в о.с.з. е поискала присъждане на 
разноски. Представила е списък с разноските 
и доказателства за заплащането є. Ответни-
кът в с.з. чрез процесуалния си представител 
не е направил възражение за прекомерност 
на заплатеното адвокатско възнаграждение. 
Предвид липса на възражение за прекомер-
ност по чл. 78, ал. 5 ГПК във връзка с чл. 144 
АПК следва Министерството на вътрешните 
работи да бъде осъдено да заплати на от-
ветника Фондация „Български адвокати за 
правата на човек“ – София, пълния доказан 
размер на претендираните разноски общо 
730 лв., от които за адвокатско възнагражде-
ние сумата 700 лв., видно от приложените на 
л. 123 от настоящото дело адв. пълномощно, 
както и държавна такса – 10 лв., и такса за 
обнародване в „Държавен вестник“ – 20 лв.
Водим от горното и на основание чл. 193, 
ал. 1, пр. 2 АПК, Върховният администра-
тивен съд, четвърто отделение,
Р Е Ш И :
Отменя разпоредбата на чл. 12а и чл. 14, 
ал. 3 от Наредба № Iз-1201 от 1.06.2010 г. за 
реда за временно настаняване на чужденци, 
за организацията и дейността на специалните 
домове за временно настаняване на чужден- 
ци, издадена от министъра на вътрешните 
работи (обн., ДВ, бр. 45 от 2010 г.; изм. и 
доп., бр. 11 от 2012 г. и бр. 57 от 2012 г.).
Осъжда Министерството на вътрешните 
работи с адрес: София, ул. Шести септем-
ври 29, да заплати на Фондация „Български 
адвокати за правата на човек“ – София, 
представлявана от Йорданка Димитрова, 
сумата 730 лв., представляваща разноски за 
настоящата инстанция.
Решението може да се обжалва с касаци-
онна жалба в 14-дневен срок от съобщава-
нето му пред 5-членен състав на Върховния 
административен съд.
Председател:  
Георги Колев
1808