Държавен вестник, бр. 14, 2007 г., стр. 3

Б Р О Й  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
Член 3
Обратно приемане на чужденци
1. Всяка договаряща страна по писмена мол-
ба на другата договаряща страна приема обрат-
но чужденец, който е пристигнал на територи-
ята на молещата договаряща страна директно
от територията на замолената договаряща
страна и чието влизане или пребиваване не от-
говаря на законодателните разпоредби на мо-
лещата договаряща страна.
2. Всяка договаряща страна по писмена мол-
ба на другата договаряща страна приема обрат-
но чужденец, който не отговаря на законода-
телните разпоредби за влизане или пребивава-
не на територията на молещата договаряща
страна и който притежава валидно разрешение
за пребиваване или виза, различна от транзит-
на, издадени от замолената договаряща страна.
3. Договарящата страна приема обратно по
писмена молба на другата договаряща страна и
лице без гражданство, което е влязло на тери-
торията на молещата договаряща страна с до-
кумент за пътуване, издаден от замолената до-
говаряща страна, даващ право на връщане на
територията на договарящата страна, която е
издала документа, или което непосредствено
преди влизането си на територията на молеща-
та договаряща страна е пребивавало на терито-
рията на замолената договаряща страна и е
пристигнало директно от нейна територия след
влизането в сила на тази спогодба.
Член 4
Изключение от задължението за обратно
приемане
Задължението за обратно приемане по реда
на член 3 отпада:
а) по отношение на чужденци, които при
влизане на територията на молещата договаря-
ща страна са притежавали или след това са
получили валидни входна виза или разрешение
за пребиваване, издадени от тази договаряща
страна; ако и двете договарящи страни са изда-
ли входна виза или разрешение за пребиваване,
отговорността се носи от договарящата страна,
чиято виза или разрешение за пребиваване из-
тича по-късно;
б) в случай че молбата за обратно приемане
не бъде предадена от компетентните служби на
молещата договаряща страна до изтичането на
6 месеца след установяването на незаконното
влизане или пребиваване.
Член 5
Срокове
1. Всяка договаряща страна отговаря на пис-
мената молба за обратно приемане, адресирана
до нея, незабавно и във всеки случай не по-къс-
но от 30 дни след представянето на молбата.
Молбата за обратно приемане се предава пряко
на компетентните служби на другата договаря-
ща страна.
защита на правата на човека и основните сво-
боди от 4 ноември 1950 г. и Конвенцията за
статута на бежанците, подписана на 28 юли
1951 г. в Женева, допълнена с Протокола за
статута на бежанците, подписан на 31 януари
1967 г. в Ню Йорк,
се договориха за следното:
Член 1
Определения
За целите на тази спогодба се използват след-
ните определения:
“Чужденец”—лице, което не е нито гражда-
нин на България, нито гражданин на Босна и
Херцеговина;
“Виза”—валидно разрешение, издадено от
компетентните служби на договарящата стра-
на за едно или повече влизания и пребиваване
на нейната територия за определен срок;
“Разрешение за пребиваване”—валидно раз-
решение, издадено от компетентните служби
на договарящата страна, което дава право на
лицето да влиза неколкократно и да пребивава
в страната. Разрешението за пребиваване не
означава виза, нито възможност за пребивава-
не на територията на дадена договаряща стра-
на по време на разглеждането на молба за убе-
жище, за разрешение за пребиваване или дока-
то тече процедура за експулсиране.
Член 2
Обратно приемане на собствени граждани
1. Всяка договаряща страна приема обрат-
но по писмена молба на другата договаряща
страна и без формалности всяко лице, което
не отговаря или вече не отговаря на действа-
щите законодателни разпоредби за влизане
или пребиваване на територията на молеща-
та договаряща страна, когато е доказано или
с основание се предполага, че въпросното лице
е гражданин на замолената договаряща стра-
на. Същото се прилага и по отношение на лица,
които след като са влезли на територията на
молещата договаряща страна, са загубили
гражданството на замолената договаряща
страна или са освободени от нейно гражданс-
тво по тяхна молба, без да имат открита про-
цедура по натурализация в молещата догова-
ряща страна.
2. Гражданството ще се счита за доказано
или с основание ще се предполага на основата
на документи или други средства, посочени в
протокол, подписан от компетентните минис-
терства на договарящите страни.
3. В случай че впоследствие се установи, че
приетото обратно лице не е гражданин на замо-
лената договаряща страна и ако разпоредбите
на член 3 на тази спогодба не са приложими
спрямо него, другата договаряща страна неза-
бавно приема обратно това лице.