Държавен вестник, бр. 15, 2024 г., стр. 3

БРОЙ  15	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
Решението е прието от 49-ото Народно съб­
рание на 14 февруари 2024 г. и е подпечатано 
с официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:  
Росен Желязков
1440
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 3 
от 8 февруари 2024 г.
по конституционно дело № 13 от 2023 г.
Конституционният съд в състав: предсе-
дател: Павлина Панова, членове: Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Атанас Семов, Красимир Влахов, 
Янаки Стоилов, Соня Янкулова, Борислав Бе-
лазелков, Десислава Атанасова, при участието 
на секретар-протоколиста Десислава Пенкова 
разгледа в закрито заседание на 8.02.2024 г. 
конституционно дело № 13/2023 г., докладвано 
от съдия Соня Янкулова.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията на Република България във 
фазата за решаване на делото по същество.
Конституционното дело е образувано на 
14.07.2023 г. по искане на 49 народни пред-
ставители от 49-ото Народно събрание за 
установяване на противоконституционност на 
Решение по Предложение за произвеждане на 
национален референдум, внесено от Иници-
ативен комитет на 7 април 2023 г., с въпрос 
„Съгласни ли сте българският лев да бъде 
единствена официална валута в България до 
2043 година?“, прието от Народното събрание 
на 7.07.2023 г. (обн., ДВ, бр. 60 от 14.07.2023 г.; 
Решението от 7.07.2023 г.).
Искането за установяване на противокон-
ституционност на Решението от 7.07.2023 г. 
вносителят мотивира с твърдения за липса 
на компетентност на Народното събрание да 
приеме оспореното решение, за подмяна на 
волята на народните представители, както и 
за нарушения на процедурата по приемане 
на решението. Въпроса, съдържащ се в пред-
ложението за произвеждане на национален 
референдум, вносителят счита за съответен 
на изискванията на Конституцията, на Закона 
за пряко участие на гражданите в държавната 
власт и местното самоуправление и на правото 
на Европейския съюз. Иска Конституционният 
съд да установи самостоятелно съответствие 
на въпроса, съдържащ се в предложението за 
произвеждане на национален референдум, с 
Конституцията.
Конституционният съд с определение от 
24.07.2023 г. е допуснал искането за разглеж-
дане по същество и е изискал от Народното 
събрание заверени копия на документите, 
установяващи извършените от парламента 
действия и приети решения, релевантни 
за предмета на делото. С определение от 
19.09.2023 г. представените от Народното съ-
брание документи са приети от съда.
В отговор на предоставената им възможност 
писмени становища и правни мнения са пред-
ставили: Министерският съвет, министърът 
на правосъдието, министърът на финансите, 
Висшият адвокатски съвет, Българската народ-
на банка, сдружение „Българска асоциация за 
европейско право“, проф. д-р Пламен Киров, 
доц. д-р Борислав Цеков, доц. д-р Симеон 
Гройсман, доц. д-р Станислав Костов, доц. д-р 
Христо Христев и доц. д-р Юлия Захариева.
Заинтересуваните институции считат ис-
кането за неоснователно и аргументират ста-
новището си с противоречието на въпроса, 
съдържащ се в предложението за национален 
референдум, с чл. 1, ал. 3, чл. 4, ал. 1 и 3, 
чл. 5, ал. 4 и чл. 85, ал. 3 от Конституцията, 
както и с чл. 9, ал. 1 и 4 и чл. 10, ал. 2 и 4 
от Закона за пряко участие на гражданите в 
държавната власт и местното самоуправление 
(ЗПУГДВМС/Закон за пряко участие). Минис-
терският съвет акцентира на поетия от държа-
вата ангажимент за участие в икономическия 
и паричен съюз с Договора между Кралство 
Белгия, Чешката република, Кралство Дания, 
Федерална република Германия, Република 
Естония, Република Гърция, Кралство Ис-
пания, Френската република, Италианската 
република, Република Кипър, Република Лат-
вия, Република Литва, Великото херцогство 
Люксембург, Република Унгария, Република 
Малта, Кралство Нидерландия, Република 
Австрия, Република Полша, Португалската 
република, Република Словения, Словашката 
република, Република Финландия, Кралство 
Швеция, Обединеното кралство Великобрита-
ния и Северна Ирландия (държави – членки 
на Европейския съюз) и Република България 
и Румъния за присъединяването на Република 
България и Румъния към Европейския съюз 
(обн., ДВ, бр. 103 от 2006 г.; попр., бр. 97 от 
2007 г.; Договор за присъединяване), с Про-
токола относно условията и договореностите 
за приемането на Република България и Ру-
мъния в Европейския съюз (обн., ДВ, бр. 103 
от 2006 г.; Протокол относно условията и 
договореностите), с Акта относно условията 
за присъединяване на Република България 
и Румъния и промените в Учредителните 
договори на Европейския съюз (обн., ДВ, 
бр. 104 от 2006 г.; Акт относно условията за 
присъединяване) и със Заключителния акт 
по присъединяването на Република България 
и Румъния към Европейския съюз (обн., ДВ, 
бр. 104 от 2006 г.; Заключителен акт). Минис-
търът на финансите подчертава същността 
на критериите за конвергенция, установени в