Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 50

С Т Р .  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
нива на регистрираните замърсители. Наблюда-
ват се замърсявания с нефтопродукти и отпадъч-
ни води на плажните ивици, повърхностните и
морските води.
1.6.3. Райони за целенасочено въздействие
Посочените вътрешнорегионални различия и
изявените проблемни територии по отделните па-
раметри на развитието формират определени аре-
али, които често се припокриват поради взаимо-
зависимостта на факторите, които ги определят.
Необходимостта да се адресират сходни пробле-
ми на по-ниски териториални равнища е в осно-
вата на определяне на районите за целенасочено
въздействие. В Закона за регионалното развитие
са регламентирани 6 вида райони за целенасоче-
но въздействие:
1. Райони за икономически растеж
Характеризират се със силно развити иконо-
мически и обслужващи функции по отношение на
общото развитие на страната, добри комуникации,
образователни центрове, висока концентрация на
население, положителен икономически растеж.
Това са региони, които имат значителен вътрешен
потенциал за ускорено развитие на икономика,
базирана на знанието, и постигането на висок иконо-
мически растеж, който последователно да се раз-
простре върху съседните територии чрез тяхното
териториално интегриране по линия на взаимо-
свързани производства, бизнес мрежи и клъстери,
обслужващи функции от висок клас. Подкрепата
на тяхното развитие е свързана с висока и бърза
възвръщаемост на направените разходи. Ефектът,
който се очаква да се реализира, от една страна, е
общонационален чрез приноса им към общонаци-
оналния растеж и качеството на растежа, от друга
страна, териториален – чрез дифузия на растежа в
околната територия и разпростиране на тяхното
положително въздействие върху съседните тери-
тории. Това са региони, които следва да бъдат под-
крепени основно в доизграждане на конкуренто-
способна инфраструктура, развитие на техния ино-
вационен потенциал и технологично развитие.
2. Райони в индустриален упадък
Обхващат територия, в която се извършва или
е извършено преструктуриране на индустриални
структуроопределящи предприятия, което води или
е довело до спад в производството, увеличение на
безработицата, ниско ниво на доходи и изселва-
ния. Районите в индустриален упадък са типичен
обект на целенасочено въздействие в рамките на
политиката за регионално развитие в редица стра-
ни. Те са обект и на една от регионалните цели на
Структурните фондове на Европейския съюз (цел 2)
за периода до 2007 г. (ареали, преминаващи през
социално-икономически промени в секторите на
промишлеността или услугите).
От гледна точка на провеждане на целенасоче-
на и селективна политика на регионално развитие
особен интерес представлява идентифицирането на
тези от тях, които се отличават с особено остри
проблеми и рискове и които имат вътрешен потен-
циал за индустриално развитие. За да бъдат успеш-
но подкрепени социално-икономическите проме-
ни в секторите на промишлеността в тези райони,
специфичните цели на политиката за регионално
развитие са: постигане на диверсификация на ико-
номиката; създаване на условия за оползотворява-
не на съществуващия потенциал (физически, чо-
вешки и др.) за икономическо развитие; осигуря-
ване на достъп до и внедряване на нови техноло-
гии и производства; подобряване на образовател-
ната структура и преквалификация на работната
сила; подпомагане на развитието на малки и сред-
ни предприятия като алтернатива за заетост и „за-
местване“ на закриващите се или свиващи се про-
изводства.
3. Изостанали гранични райони
Тези райони се характеризират с гранично мес-
тоположение, ниско ниво на социално-икономи-
ческо развитие, изселвания, слабо изградена „ту-
пикова“ техническа инфраструктура. Тяхното раз-
витие ще бъде стимулирано чрез подобряване на
транспортната достъпност, икономическо активи-
зиране и повишаване на заетостта. Основен инст-
румент на регионалната политика в тях е развити-
ето на трансгранично сътрудничество, чрез което
ще се реализират ползи за общото им развитие по
линия на транспортната и социалната инфраструк-
тура, икономическото развитие, в т.ч. развитие на
туризъм, подобряването на уменията на работната
сила и нейното интегриране към пазара на труда,
повишаването на привлекателността на районите
за нови инвестиции и качеството на живот в тях.
4. Изостанали селски райони
Това са региони, в които по-голямата част от
трудоспособното население е заето в селското и
горското стопанство, характеризират се с ниска
степен на развитие на транспортната, техническата
и социалната инфраструктура, ниско образовател-
но равнище и квалификация на населението в тру-
доспособна възраст, ограничени възможности за
трудова заетост, високо равнище на безработицата,
ниски доходи на населението и обезлюдяване.
Специфичните цели на политиката на регионал-
но развитие по отношение на селските райони са:
развитие на жизнен селскостопански сектор, ди-
версификация на структурата на икономиката, съ-
образена с местния потенциал, създаване на алтер-
нативни източници на заетост и доходи; стабили-
зиране на демографското и селищното развитие;
опазване (съхраняване) на специфичното природ-
но и културно наследство.
5. Изостанали планински райони
Обхващат територия в планините на България с
надморска височина над 500 м или под 500 м, но
със средна за територията дълбочина на разчлене-
ние на релефа над 150 м разлика между най-ниска-
та и най-високата точка на един квадратен киломе-
тър, със средна за територията гъстота на разчле-
нение на релефа над 1,5 км на кв. км и среден нак-