Държавен вестник, бр. 102, 2015 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  102
(5) Не се допуска изискване на доказа­
телства, с които ползвателят на застрахова­
телната услуга не може да се снабди поради 
съществуващи нормативни пречки или поради 
липсата на правна възможност за осигурява­
нето им, както и на такива, за които може 
да бъде направена разумна преценка, че 
нямат съществено значение за установяване 
на основанието и размера на претенцията и 
целят необосновано забавяне и удължаване 
на процедурата по уреждане на претенцията.
Съдействие от държавни органи и трети лица
Чл. 107. (1) За установяване на застрахо­
вателното събитие и на вредите, причине­
ни от него, застрахователят, лицето, което 
претендира обезщетение, Гаранционният 
фонд по чл. 518 или Националното бюро на 
българските автомобилни застрахователи 
по чл. 506 имат право да получат необходи­
мата информация, съхранявана от органите 
на Министерството на вътрешните работи, 
разследващите органи, другите държавни 
органи, личния лекар, лечебните и здравните 
заведения и от лицата, които имат право да 
удостоверяват настъпването на обстоятелства, 
както и заверени преписи от документи. Когато 
исканата информация е част от материалите 
по досъдебното производство, прокурорът 
разрешава достъпа до нея.
(2) Когато информацията по ал. 1 пред­
ставлява защитена от закона тайна, при 
предоставянето є на лицата писмено и срещу 
подпис се разясняват задълженията им да не 
я разгласяват, както и последиците от нейното 
нерегламентирано разгласяване.
Заключение на застрахователя. Срокове за 
произнасяне и изпълнение
Чл. 108. (1) Застрахователят е длъжен да 
се произнесе по претенцията по застрахов­
ки по раздел I от приложение № 1 или по 
т. 1 – 3, 8 – 10 и 13 – 18, раздел II, буква „А“ 
от приложение № 1, които не са застраховки 
на големи рискове, в срок до 15 работни дни 
от представянето на всички доказателства по 
чл. 106, като:
1. определи и изплати размера на обез­
щетението или застрахователната сума, или
2. мотивирано откаже плащането.
(2) Когато не са представени всички дока­
зателства по чл. 106 по застраховките по ал. 1, 
с изключение на застраховка „Гражданска 
отговорност“ на автомобилистите, застрахо­
вателят е длъжен да се произнесе по един от 
начините по ал. 1 не по-късно от 6 месеца 
от датата на предявяването на претенцията. 
(3) В случаите по застраховка „Гражданска 
отговорност“ на автомобилистите, когато не са 
представени всички доказателства по чл. 106, 
се прилага срокът по чл. 496, ал. 1.
(4) Отговорът на застрахователя по чл. 496, 
ал. 2, т. 2 се счита за отказване на плащане 
по смисъла на ал. 1, т. 2. 
(5) В дейността по уреждане на претенции 
по застраховки на големи рискове срокът по 
ал. 1 не може да е по-дълъг от 6 месеца, а 
по ал. 2 – от една година. В случаите по за­
страховки по т. 5, 6, 11 и 12, раздел II, буква 
„А“ от приложение № 1 сроковете за произ­
насяне по изречение първо и по ал. 1 и 2 не 
се прилагат. 
(6) При жалба от ползвател на застрахо­
вателни услуги застрахователят е длъжен в 
7-дневен срок писмено да му предостави фак­
тическа и правна обосновка на определения 
размер на обезщетението.
(7) Когато ползвателят на застрахователната 
услуга е дал съгласието си вредите да бъдат 
отстранени от външен изпълнител, застра­
хователят е длъжен в срока по ал. 1 или 5 
писмено да възложи на външен изпълнител 
възстановяването на вредите. В случаите по 
изречение първо възстановяването на вредите 
се извършва в разумен за изпълнението срок, 
освен ако е договорен конкретен срок между 
застрахователя и ползвателя.
Особености при големи рискове
Чл. 109. За целите на този раздел не пред­
ставлява голям риск: 
1. рискът по застраховки по т. 3 и 10, раз­
дел II, буква „А“ от приложение № 1 – във 
всички случаи;
2. рискът по застраховки по т. 8, 9, 13, раз­
дел II, буква „А“ от приложение № 1 – когато 
застрахованото имущество, застрахованата 
отговорност или причинените вреди не са с не­
обичаен характер; имуществото, отговорността 
или вредите са с обичаен характер, когато са 
съизмерими с имуществото, отговорност или 
вреди по застраховка от същия клас, която 
не представлява голям риск. 
Раздел VIII
Прехвърляне на дейност от застраховател 
или презастраховател на трети лица
Определение
Чл. 110. (1) Прехвърлянето на дейност от 
застраховател или презастраховател пред­
ставлява трайно възлагане по силата на 
споразумение под всякаква форма на отделна 
дейност, услуга или процес, които би следвало 
да се извършват от застрахователя, съответно 
презастрахователя, за извършване, непосред­
ствено или чрез подизпълнител, от трето лице 
(доставчик на услуги).
(2) Застрахователят, съответно презастрахо­
вателят, продължава да отговаря за изпълне­
нието на всичките си задължения във връзка 
с функциите или дейностите, прехвърлени