Държавен вестник, бр. 26, 2014 г., стр. 37

БРОЙ  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  37  
ват свободно своите духовнически задължения 
спрямо членовете на тяхната общност. За тази 
цел те получават същото третиране като воен­
ните свещеници, задържани от задържащата 
държава. Те не се задължават да извършват 
друга работа.
Член 37
Когато военнопленниците нямат на свое 
разположение помощта на задържан свещеник 
или на военнопленник, който да е свещеник от 
тяхното вероизповедание, за изпълнението на 
тези функции по искане на заинтересованите 
военнопленници се назначава някое духовно 
лице, което изповядва тяхната или сходна 
религия, а при липса на такова лице – някой 
квалифициран мирянин, ако това е възможно 
от гледна точка на съответното вероизповеда­
ние. Това назначение, което подлежи на одоб-
ряване от страна на задържащата държава, се 
осъществява със съгласието на общността на 
заинтересованите военнопленници и ако се 
налага – с одобрението на местните църковни 
власти от същото вероизповедание. Назначе­
ното по такъв начин лице съблюдава всички 
правилници, приети от задържащата държава 
в интерес на дисциплината и на военната 
сигурност.
Член 38
Като зачита индивидуалните предпочитания 
на всеки военнопленник, задържащата държава 
е задължена да поощрява интелектуалните, 
просветните, развлекателните и спортните 
занимания на военнопленниците, както и 
дейността по организиране на отдиха им, и да 
предприема необходимите в това отношение 
мерки, като предоставя на военнопленниците 
съответните помещения и оборудване.
Военнопленниците имат възможност за 
физически упражнения, включително спорт 
и игри, и за пребиваване на открито. За тази 
цел във всички лагери са осигурени достатъчно 
големи открити пространства.
Г л а в а  V I
ДИСЦИПЛИНА
Член 39
Всеки военнопленнически лагер е поставен 
под прякото командване на отговорен офицер 
от редовните въоръжени сили на задържащата 
държава. Този офицер е задължен да разполага 
с текста на тази Конвенция, да вземе мерки 
нейните разпоредби да станат известни на 
персонала и охраната на лагера и да носи от­
говорност за прилагането є под контрола на 
своето правителство.
Военнопленниците, с изключение на офи­
церите, са задължени да отдават чест и да 
засвидетелстват външните белези на зачитане 
на ранга на офицерския състав от задържащата 
държава, предвидени в уставите, които са в 
сила в собствените им въоръжени сили.
Военнопленниците офицери са задължени да 
отдават чест само на офицерите от задържащата 
държава, които имат по-високо звание; те обаче 
са задължени да отдават чест на началника на 
лагера независимо от неговото звание.
Член 40
Разрешено е носенето на отличителни знаци 
за звание и националност, както и на отличия.
Член 41
Във всеки военнопленнически лагер трябва 
да са изложени на места, където всички да могат 
да ги прочетат, и на езика на военнопленниците 
текстовете на тази Конвенция и на приложе­
нията към нея, както и съдържанието на всяко 
от специалните споразумения, предвидени в 
член 6. При наличието на съответна молба на 
военнопленниците, които нямат възможност да 
се запознаят с публично изложените текстове, 
следва да бъдат предоставяни копия от тях.
Правилниците, заповедите, известията и 
публикациите от всякакво естество, които се 
отнасят до поведението на военнопленниците, 
се предоставят на език, който те разбират. Тези 
правилници, заповеди и известия следва да 
бъдат поставяни на публично място по горе­
описания начин, а екземпляри от тях да бъдат 
предоставяни на довереното лице на военно­
пленниците. Всички заповеди и разпореждания, 
отправяни индивидуално към военнопленници, 
трябва също така да се предават на езика, 
който те разбират.
Член 42
Употребата на оръжие срещу военноплен­
ници и по-специално срещу онези, които бя­
гат или правят опит за бягство, представлява 
крайна мярка, която винаги се предшества от 
предупреждения, подходящи за съответните 
обстоятелства.
Г л а в а  V I I
ЗВАНИЯ НА ВОЕННОПЛЕННИЦИТЕ
Член 43
При започването на военните действия 
участващите в конфликта страни взаимно си 
съобщават длъжностите и званията на всички 
лица, до които се отнася член 4 от тази Конвен­
ция, за да обезпечат равенство в третирането 
на военнопленниците с еквивалентни звания. 
Учредените впоследствие длъжности и звания 
също са предмет на подобно съобщаване.
Задържащата държава е задължена да приз-
нава произвеждането на военнопленници в 
по-високи чинове, когато те є бъдат надлежно 
нотифицирани от държавата, към която тези 
военнопленници принадлежат.
Член 44
Офицерите и приравнените към тях военно­
пленници се третират с дължимото уважение 
към тяхното звание и възраст.