Държавен вестник, бр. 32, 2006 г., стр. 7

Б Р О Й  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
закон—Закона за семейни помощи за деца
(ЗСПД). Прави се разграничаване между об-
щественото осигуряване и социалното подпо-
магане като две системи в социалната сфера,
чиито форми, прилагани в синхрон, осигуряват
дължимата по чл. 47, ал. 1 и 2 от Конституция-
та особена закрила на жената майка, поради
което не е налице противоконституционност.
Този аргумент и извод присъстват и в останали-
те становища.
Въпреки че в искането няма оспорване на
въпросните текстове на КСО като несъответ-
стващи на международен договор, по който
българската държава е страна, в становището
на Министерския съвет се посочват принци-
пи и уредба, съдържащи се в такива междуна-
родни актове, и които принципи са правно-
релевантни по конкретния конституционен
спор—Конвенция № 183 на Международната
организация на труда относно закрилата на
майчинството и Европейската социална хар-
та: за жените, които отсъстват от работа в
отпуск по майчинство, се предвижда да полу-
чават парични обезщетения според национал-
ните закони и правила или по друг начин,
съвместим с националната практика; а кога-
то жена не отговаря на тези условия, има пра-
во на парични помощи (cash benefits—англ.)
от фондовете на социалното подпомагане, след
като се направи необходимата проверка на
средствата. Този аргумент се привежда и в
становищата на министъра на труда и соци-
алната политика, както и на Националния оси-
гурителен институт.
Към споменатите доводи становището на
Националния осигурителен институт добавя и
че изискването за 6-месечен осигурителен стаж
за изплащане на обезщетенията по чл. 48а и
52а  КСО е въведено, за да се постигне еднак-
вост на условията и предпоставките, при кои-
то могат да се получават обезщетенията за вре-
менна неработоспособност поради общо забо-
ляване, за бременност и раждане и за отглеж-
дане на малко дете, като така се изпълнява
един от основните принципи на общественото
осигуряване—за равнопоставеност на осигуре-
ните лица, както и за да бъдат предотвратени
злоупотреби с обезщетенията; прилага се справ-
ка за обезщетенията за майчинство в страните
на Европейския съюз.
II
Конституционният съд, след като обсъди
доводите и съображенията, изложени в искане-
то и в становищата на страните, установените
факти и обстоятелства, за да се произнесе взе
предвид следното:
1. Първоначалната редакция на чл. 48а и  52а
е създадена като допълнение към действащия
КСО в заключителните разпоредби на Закона
за бюджета на държавното обществено осигу-
ряване за 2004 г. (ДВ, бр. 112 от 2003 г.). В мо-
тивите е посочено, че изискването за минимум
осигурителен стаж при обезщетенията за бре-
менност и раждане, както и за гледане на малко
дете принципно привежда тяхната уредба в син-
хрон с обезщетенията в общественото осигуря-
ване (Стенографски дневници, 39. НС, кн. 104,
стр. 216) ; при дискусиите в пленарната зала се
излагат и съображения за преодоляване на за-
честили спекулации в практиката.
Сега действащата и оспорена редакция на
чл. 48а и 52а КСО е приета също със заключи-
телните разпоредби на друг закон—Закона за
изменение и допълнение на Закона за семейни
помощи за деца (ЗИД ЗСПД, ДВ, бр. 69 от 2004 г.).
Съдът счита, че отбелязване заслужава и след-
ното обстоятелство: споменатият ЗИД на ЗСПД
освен изменението на чл. 48а и 52а КСО съдър-
жа и уредба, която непосредствено засича при-
ложното поле на същите чл. 48а и 52а  КСО.
Новата (тогава) уредба обхваща случаите, кога-
то жената майка не отговаря на изискванията за
достъп до системата на общественото осигуря-
ване, тъй като или не работи, или не є достига
необходимият 6-месечен осигурителен стаж, и я
поставя в обхвата на друга социална система—
тази на социалното подпомагане. Поради това
съдът отбелязва, че тази уредба в ЗИД на ЗСПД
материално- и формалноправно е свързана с
оспорваните чл. 48а и 52а КСО и с настоящото
дело и следва да остане в полезрението на съда.
2. Разпоредбите на чл. 48а и 52а КСО са били
създавани и изменяни “в пакет”. Съдържащата
се в искането аргументация за тяхна противо-
конституционност е изложена също “в пакет”.
Съдът разглежда фактите и доводите по двата
оспорени текста също в цялост.
3. Според подателя на искането целите раз-
поредби на чл. 48а и 52а КСО са противоконс-
титуционни, бидейки в противоречие с чл. 47,
ал.1 и 2 от Конституцията, тъй като:
—конституционният законодател не пред-
вижда никакви условия за осигуряване на пла-
тен годишен отпуск и на обезщетението, което
се плаща по време на този отпуск; и
—според Конституцията обезщетение за
бременност и раждане, както и за гледане на
малко дете следва да се плаща дори в случаите,
когато майката има само един ден трудов стаж.
4. Съдът не споделя тези доводи и счита, че
изложените оплаквания са неоснователни.
Съгласно чл. 47, ал. 1 от Конституцията от-
глеждането и възпитанието на децата до пъл-
нолетието им е право и задължение на техните
родители и се подпомага от държавата, а съг-
ласно алинея 2 жената майка се ползва от осо-
бената закрила на държавата, която є осигуря-
ва платен отпуск преди и след раждане, без-
платна акушерска помощ, облекчаване на тру-
да и други социални помощи. От анализа на
тези текстове у съда се формира становището,
че конституционният законодател е отчитал