Държавен вестник, бр. 10, 2006 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  10
Чл. 20. (1) Оборският тор се използва като
силно разложен (прегорял), а внасяне на полу-
прегорял оборски тор се допуска върху угарни
площи една година преди използването им, като
при възможност се третира с инсектициди.
(2) На почви с по-тежък механичен състав
оборският тор се внася при есенната дълбока
оран, а на по-леки—и през пролетта.
(3) Оборският тор се внася при норма 2—4 t/
dka според необходимостта през 3—6 години.
Чл. 21. Компостът се внася при норма 3—4 t/
dka, веднъж на 3—4 години, през есента по вре-
ме на основната оран или през пролетта при
преораването.
Чл. 22. Зеленото торене (сидерация) се из-
вършва в разсадници с бедни на хумус почви
(под 4 %) и с влошена почвена структура.
Чл. 23. (1) Торенето с растителна пепел се
извършва на уплътнени и кисели почви.
(2) Растителните материали се изгарят из-
вън производствените площи, а пепелта се вна-
ся през есента върху угарните площи или през
втората половина на лятото при средна норма
2—3 dm3/m2 или 0,5 kg/m2.
Чл. 24. Минерални торове се прилагат, как-
то следва:
1. амониева селитра (NH4 NO3 )—предпосев-
но и за подхранване;
2. карбамид [CO(NH2)2 ]—за основно и пред-
посевно торене;
3. амониев сулфат [(NH4)2 SO4 ]—внася се за
основно торене заедно с оборски тор или за
подхранване при неутрални и алкални почви;
4. натриева селитра (NaNO3 )—за подхран-
ване при кисели почви;
5. калциева селитра [Ca(NO3 )2]—предпосев-
но и за подхранване при бедни на калций и азот
кисели почви;
6. обикновен суперфосфат [Ca(H2PO4)2
H2O2CaSO4)]—внася се поетапно—2/3 при есен-
ната дълбока оран и 1/3 при предпосевното
торене и подхранването;
7. двоен суперфосфат [Ca(H2PO4 )2H2OH3PO4]
—внася се както обикновения суперфосфат;
8. амфос (10—11 % N2, 46—50 % P2O5) и ди-
амфос (20—21 % N2, 46—51 % P2O5)—внася се
предсеитбено и за подхранване;
9. калиев сулфат (K2SO4) и калиев хлорид
(KCl)—внасят се през есента като основно то-
рене, както и за подхранване през втората по-
ловина на лятото.
Чл. 25. (1) Микроторовете се използват за
повишаване кълняемостта на семената, усил-
ване на растежа, намаляване на отпада от гъб-
ни заболявания и повишаване устойчивостта на
фиданките.
(2) Микроторовете се прилагат във вид на
слабо концентрирани разтвори (до 5 %) от со-
лите на съответните микроелементи за предпо-
севна обработка на семената, кореново и из-
вънкореново подхранване, накисване на коре-
новата система на фиданките.
Чл. 26. (1) За намаляване на киселинността
в повърхностните почвени хоризонти (до 15 cm)
се прилага варуване.
(2) Варта се внася във вид на прах след пред-
варително разрохкване на почвата с равномер-
но поръсване, размесване и заравняване при
есенната оран.
(3) Нормата на варуване се определя в зави-
симост от стойността на установения показа-
тел за киселинност (рН).
Чл. 27. (1) За усилване на биохимичните
процеси и фиксацията на атмосферен азот се
прилагат и бактериални препарати.
(2) Бактериалните торове се внасят чрез
накисване на семената в бактериалните препа-
рати или обработка на кореновите системи на
фиданките с бактериална емулсия.
Чл. 28. (1) За по-добро разклонение на коре-
ните и осигуряване допълнително хранене на
фиданките се използва микориза.
(2) Внасяне на микоризна почва, взета под
насаждения от съответния вид, се изисква пре-
димно при производство на фиданки от бял бор,
смърч, лиственици, ели, дъбове и бук.
Чл. 29. (1) Основното торене се извършва
върху угарна или свободна от фиданки площ
при следните изисквания:
1. еднократно през една или повече години,
като площта предварително се разделя на клет-
ки, торовете се разхвърлят по цялата площ и се
заорават при есенната дълбока оран на 20—25 cm;
2. използват се органични торове, съчетани
с минерални, фосфорни, калиеви и отчасти
амониеви торове;
3. минералните торове се заорават в деня на
внасянето им.
(2) При провеждане на основно торене се
прилагат следните торови норми:
1. оборски тор—2—3 t/dka на черноземни
почви и 3—4 t/dka за другите почвени типове;
2. азот—3—4 kg/dka (10—12 kg/dka амониева
селитра или 15—20 kg/dka амониев сулфат);
3. фосфор—6—10 kg/dka P2O5 (30—50 kg/dka
суперфосфат);
4. калий—3—4 kg/dka K2O (6—10 kg/dka ка-
лиев сулфат или калиев хлорид);
5. при производство на иглолистни фиданки
количеството на азота се увеличава с 30—50 %,
а на фосфора се намалява с 30—40 %;
6. при производство на бял борови фиданки
върху ниско плодородни кафяви горски почви се
използват следните средни торови норми: азот—
4 kg/dka; фосфор—12 kg/dka; калий—0,7 kg/dka;
7. за школите при основно торене се прила-
гат следните общи торови норми: оборски тор—
4—6 t/dka; азот—3 kg/dka; фосфор—5—7 kg/dka;
калий—7—10 kg/dka;
8. птичият тор се внася предсеитбено при
норма 200—400 kg/dka;