Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 49

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  49  
за специален стаж в рамките на общия юри­
дически стаж, който според целесъобразност­
та на законодателя може да бъде придобит 
в органите на съдебната власт от окръжно 
ниво нагоре. Както вече Конституционният 
съд е имал възможността да се произнесе, 
изискването за специален юридически стаж 
е конкретизация на изискването за високи 
професионални качества, то е изискване 
на основание признака професионализъм и 
това е съвместима с Конституцията законова 
целесъобразност (вж. Решение № 8 от 1994 г. 
по к. д. № 9 от 1994 г.). Ето защо оспорената 
разпоредба на чл. 42, ал. 2 и 3 ЗСВ в частта, 
с която се въвеждат изисквания за специален 
стаж, не е противоконституционна и искането 
в тази му част следва да бъде отхвърлено, 
защото разпоредбата не противоречи на чл. 4, 
ал. 1 и чл. 6, ал. 2 от Конституцията.
Съдът преценява като противоконституци­
онно въведеното изискване главният инспектор 
към момента на избора да е съдия, прокурор 
или следовател. Безспорно, за да могат главни­
ят инспектор и инспекторите да контролират 
дейността на съдебните органи в рамките на 
предоставените им от Конституцията и Закона 
за съдебната власт правомощия, те трябва да 
познават организацията на работа на тези ор­
гани. Предвид това придобитият практически 
опит при работа в тези органи е изключително 
полезен, съчетан с притежаването на теоре­
тични знания. Не е задължително обаче за 
професионализма на главния инспектор непо­
средствено преди избора му той непременно 
да работи като съдия, прокурор или следо­
вател. Заемането на посочените длъжности 
в съдебната система към конкретен момент 
само по себе си не е абсолютна гаранция за 
професионализъм и за най-добро познаване 
работата на съда, прокуратура и следствието 
едновременно. Доводите при обсъждането 
на оспореното изменение, отразени в стено­
графските дневници на Народното събрание 
от 30.12.2010 г., са, че съдиите, прокурорите 
и следователите познават в по-голяма степен 
действащите процесуални закони и организа­
цията на съдебните органи. Те не се споделят 
от Конституционния съд, защото органите 
на съдебната власт осъществяват различни 
дейности, поради което специализираният 
стаж в някой от тях е предимство в работата 
на главния инспектор, но не може да се твър­
ди, че само действащите съдии, прокурори 
и следователи имат актуални познания за 
всички органи на съдебната власт. Понятието 
„юристи“ обхваща всички юристи – лицата, 
придобили образователна степен „магистри“ 
по право, и не може със закон да се въвеждат 
ограничения по тесен профилиран белег на 
юридическата професия (вж. Решение № 3 от 
1992 г. по к. д. № 30 от 1991 г.). 
Разпоредбата на чл. 6 от Конституцията 
прокламира равенството на всички гражда­
ни пред закона и недопускането на никакви 
ограничения на правата или привилегиите, 
основани на лично и обществено положение. 
Създаването на неравни права на определена 
група юристи – съдии, прокурори и следовате­
ли, е дискриминационна мярка и представлява 
неравно третиране на останалата по-голяма 
част от юристите, които притежават високите 
професионални и морални качества и необ­
ходимия минимален общ и специален стаж 
за заемане на длъжността главен инспектор. 
Неравно е третирането на юристите и вътре в 
Инспектората, тъй като към главния инспек­
тор се предвиждат различни изисквания за 
професионализъм. Той не е едноличен орган, 
а е част от колективен орган, поради което 
няма основателна причина само за него да се 
предвижда различно изискване за професи­
онализъм при прилагане на двойствен подход 
към него и към инспекторите. Съгласно чл. 60 
ЗСВ правомощията на главния инспектор 
включват общо организационно и методическо 
ръководство на дейността на Инспектората, 
представителни функции, разпореждане със 
средствата в бюджетната сметка, организиране 
издаването на бюлетин, сключване и прекра­
тяване на трудовите договори с експертите и 
служителите и пр. и за изпълнението на тези 
правомощия не е необходимо към момента на 
избора му да заема длъжност съдия, прокурор 
или следовател. 
Противоконституционно е да се третират 
нееднакво различните юристи, като се приви­
легирова една група и се създават ограничения 
за останалата голяма част по критерий вид на 
упражняваната професия, и то преценен към 
определен момент. Длъжността на главния 
инспектор е по-скоро организационна и опе­
ративна и няма никакво основание той като 
ръководител на контролен орган, създаден да 
подпомага ВСС, да отговаря на повече изис­
квания от другите членове на същия орган и 
от самите членове на ВСС. 
По горните съображения разпоредбата 
на чл. 42, ал. 2 ЗСВ следва да бъде обявена 
за противоконституционна в частта „съдия, 
прокурор или следовател, който“, защото на­
рушава принципа за равенство на гражданите 
пред закона по чл. 6, ал. 2 от Конституцията 
по признака обществено положение. Като 
последица от това за противоконституцион­
на следва да бъде обявена и разпоредбата на 
чл. 50 ЗСВ в частта „съдия, прокурор или 
следовател“.