Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 77

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  77  
вноски и поетапно увеличаване на заплаща-
нето на размера на здравноосигурителните 
вноски за лицата, осигурявани от държавата; 
2.1.4. Създаване на стимули за развитие на 
доброволното здравно осигуряване;
2.1.5. Използване на средствата от европей-
ските фондове и други международни фон-
дове за финансиране на дейности, свързани 
с развитието на здравната система; 
2.1.6. Използване на публично-частното 
партньорство във финансирането на здравната 
система на основата на проекти, при които 
водещ критерий е общественият интерес;
2.1.7. Преструктуриране на пакета здравни 
дейности, заплащани от НЗОК, и регламен-
тиране на основен и допълнителен пакет 
здравни услуги, позволяващи планиране 
на ресурсите, гарантирани от системата на 
здравното осигуряване или други източници; 
2.1.8. Регламентиране на спешен пакет 
дейности, заплащани от държавния бюджет;
2.1.9. Подобряване на механизмите за  
остойностяване и финансиране на медицин-
ските дейности, в т.ч. регламентиране на „цена 
на труда“ на медицинските специалисти, която 
да бъде включена като елемент на цената на 
дейностите;
2.1.10. Подобряване на механизмите за 
ценообразуване и реимбурсиране на лекар-
ствените продукти и медицинските изделия, 
заплащани с публични ресурси, и въвеждане на 
методите за оценка на здравните технологии; 
2.1.11. Въвеждане на механизъм и критерии 
за подбор на изпълнители на медицински 
услуги, на които се заплаща с публичен ре-
сурс с цел гарантиране на потребностите на 
населението от качествена медицинска помощ; 
2.1.12. Обвързване на финансирането с 
оценка на качеството на медицинските дей-
ности и удовлетвореността на пациентите;
2.1.13. Подобряване на структурата на 
разходите по видове медицинска помощ с 
постепенно балансирано увеличение на сред-
ствата и относителния дял на разходите за 
първична и специализирана извънболнична 
медицинска помощ и намаление на относи-
телния дял на разходите за болнична помощ 
и лекарствени продукти;
2.1.14. Създаване на финансови модели 
и механизми за пренасочване на средства 
към нови форми на обслужване на пациен-
тите – амбулаторна диагностика и лечение, 
дългосрочни грижи, продължително лечение 
и палиативни грижи;
2.1.15. Провеждане на информационни 
кампании за повишаване на доброволното 
изпълнение на задължения за здравноосигу-
рителни вноски на самоосигуряващи се лица; 
2.1.16. Подкрепа за политиката на НАП за 
увеличаване на събираемостта на здравно- 
осигурителните вноски.
ПОЛИТИКА 2.2. ОСИГУРЯВАНЕ НА КА-
ЧЕСТВЕНИ, ЕФЕКТИВНИ И ДОСТЪПНИ 
ЛЕКАРСТВЕНИ ПРОДУКТИ
Ключови предизвикателства:
– Липса на механизми, стимулиращи раци-
онална лекарствена употреба и генерична 
лекарствена политика;
– Липса на въведени в практиката фармако-
терапевтични ръководства;
– Липса на ефективни механизми за договаря-
не на отстъпки на лекарствени продукти.
Лекарствата са основна потребност за под-
държане на живота, удължаване на неговата 
продължителност, облекчаване на страдани-
ята и повишаване на неговото качество. Това 
определя лекарствената политика като една 
от политиките, които имат стратегическо 
влияние върху общественото здраве.
Провеждането на адекватна лекарствена 
политика, насочена към осигуряване на: ка-
чествени, ефикасни и безопасни лекарствени 
продукти; адекватна наличност и достъпност 
(във физически и финансов аспект) на основни 
лекарствени продукти; рационално предписва-
не и използване на доказани в терапевтичната 
практика и стойностно-ефективни лекарствени 
продукти е основен елемент от цялостната 
политика за подобряване на ефективността 
на здравната система. 
Според доклад на Световната банка11 с 
препоръки за реформиране на сектора на 
лекарствените продукти в България разходите 
за лекарствени продукти представляват непро-
порционален дял от разходите за здравеопаз-
ване (37 % от разходите за здравеопазване при 
средни стойности в ЕС 25 %). Разходите със 
собствени средства за лекарства са близо 3/4 
от всички частни разходи. Според Световната 
банка най-тревожно е, че бързото нарастване 
на разходите се случва без видими подобрения 
в резултатите в здравеопазването и за сметка 
на равнопоставеността на населението.
В доклада се посочва, че на фона на 
структурната неефикасност на здравната 
система и демографските, епидемиологични 
и икономически тенденции липсата на адек-
ватна лекарствена политика и нарастващите 
разходи за лекарствени продукти се явяват 
сериозно предизвикателство за финансовата 
устойчивост на системата. 
Лекарствената регулация в България е фор-
мирана от продължителното и многопосочно 
действие на различни фактори, свързани както 
с националната специфика, така и с процесите 
и регулацията, протичащи в рамките на ЕС. 
Националното законодателство в областта на 
лекарствените продукти съответства на пра-
вото на Европейския съюз, като са въведени 
всички изисквания на законодателството, 
които са в сила за държавите членки, в т.ч. 
свързани с ценообразуването и реимбурсира-
нето на лекарствените продукти. Създадените