Държавен вестник, бр. 21, 2000 г., стр. 16

С Т Р .  1 6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 21
(2) За учащи се считат лицата, които са пре-
къснали обучението си поради тежко и продъл-
жително заболяване, както и поради бремен-
ност, раждане и отглеждане на малко дете, но
общо за не повече от 2 години.
(3) Лица, завършващи последния курс на
обучение, се счита, че учат до дипломирането
си, но не по-късно от края на първата редовна
поправителна сесия за курса.
Чл. 35. (1) При смърт на двамата родители
(осиновители) наследствената пенсия на децата
се определя от сбора на пенсиите на починалите,
без да се вземат предвид другите наследници с
право на пенсия, ако има такива. На последните
се определя следващата им се пенсия, като се взема
предвид общият брой на наследниците с право на
пенсия, включително децата.
(2) Когато единият наследодател е получавал
или е имал право на пенсия, която не може да
преминава в наследствена, и няма право на друг
вид пенсия по условията на КЗОО, наследствена-
та пенсия се определя в размерите по чл. 81, ал. 1
КЗОО само от пенсията на другия родител.
(3) Когато и двамата наследодатели са полу-
чавали пенсии или са имали право на пенсии,
които не могат да преминават в наследствени,
и нямат право на друг вид пенсия по условията
на КЗОО, децата нямат право на наследствена
пенсия по глава шеста, раздел III от КЗОО.
Чл. 36. (1) Родителите имат право на нас-
ледствена пенсия от децата си, ако са навър-
шили възрастта по чл. 68 КЗОО и не получа-
ват лична пенсия.
(2) Родителите на лицата, починали по вре-
ме на наборна военна служба, имат право на
наследствена пенсия независимо от възрастта
им. Те получават в пълен размер личната си
пенсия и пенсията по чл. 82, ал. 4 КЗОО.
Раздел V
Установяване и зачитане на осигурителен
стаж и осигурителен доход
Чл. 37. (1) За осигурителен стаж след 1 яну-
ари 2000 г. се зачитат периодите, за които са
внесени или са дължими осигурителни вноски
за всички осигурени социални рискове или за
инвалидност поради общо заболяване, за ста-
рост и за смърт.
(2) Осигурителен стаж, придобит извън стра-
ната, се зачита съгласно разпоредбите на меж-
дународен договор в областта на социалното
осигуряване, по който Република България е
страна. Този стаж се установява по оригинални
документи, издадени от компетентните органи
на съответната чужда държава.
Чл. 38. (1) Осигурителният стаж се изчисля-
ва в дни, месеци и години.
(2) За един ден осигурителен стаж се зачита
времето, през което работниците или служите-
лите са изработили най-малко половината от
максимално установената с Кодекса на труда
или с друг закон нормална дневна продължи-
телност на работното време или установеното
за тях с решение на Министерския съвет нама-
лено работно време и са получили възнаграж-
дение не по-малко от минимално установеното
за страната за съответната продължителност.
(3) Времето, през което лицата полагат труд
без трудово правоотношение и получават ме-
сечно възнаграждение, равно или над една ми-
нимална месечна работна заплата за страната,
за което са внесени осигурителни вноски, се
зачита за един месец осигурителен стаж, но за
не повече от срока на договора.
(4) На лицата, които подлежат на осигурява-
не за всички осигурени социални рискове или
само за инвалидност поради общо заболяване,
за старост и за смърт на различни основания, за
осигурителен стаж се зачита времето, през ко-
ето са осигурени при всеки осигурител, но за не
повече от календарните дни в месеца.
(5) За осигурителен стаж на лицата, осигуря-
ващи се за своя сметка, се зачита времето, за което
са внесени дължимите осигурителни вноски.
(6) При подневно изчисляване на работното
време, когато са изработени всички работни дни
за съответния месец, той се признава за пълен.
(7) При изработени през отделни месеци
на годината по-малко от работните дни тру-
довият стаж се признава за толкова месеца,
колкото се получават, като общият брой на
изработените дни, включително дните на пол-
звания законоустановен отпуск през тези ме-
сеци, се раздели на 21 при 5-дневна работна
седмица и на 25 при 6-дневна работна седми-
ца. Към изчисления по този начин осигурите-
лен стаж се прибавят и изработените през
годината пълни месеци.
(8) Осигурителният стаж на лицата, работи-
ли в предприятия, където установеното отчита-
не на производството не съвпада по време с
календарните месеци, поради което броят на
отработените дни е по-малък или по-голям от
броя на работните дни в календарните месеци,
се определя, като се съберат отработените дни
през отчитания период и се разделят на 21, съ-
ответно на 25.
(9) Във всички случаи не могат да се зачетат
за осигурителен стаж повече дни от броя на
календарните дни за съответния период.
Чл. 39. (1) На наетите на работа без опреде-
лено работно време, на които се заплаща спо-
ред изработеното, както и на работещите на-
домно, се зачита за една година осигурителен
стаж времето, през което са реализирали годи-
шен доход в размер не по-малък от 12 минимал-
ни месечни работни заплати за страната, ако за
всеки месец поотделно са заработили не по-
малко от половината от минималната месечна
работна заплата за страната.
(2) За годината, през която е реализирано
по-малко от посоченото в ал. 1 трудово възнаг-
раждение, осигурителният стаж се определя
помесечно, като сумата, получена за годината,
се дели на съответната минимална месечна
работна заплата.