Държавен вестник, бр. 15, 2010 г., стр. 15

БРОЙ  15	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
1. признаването и изпращането на реше­
нието за налагане на финансови санкции на 
компетентния орган по чл. 6, ал. 2;
2. всяко решение, с което отказва признаване 
на решението за налагане на финансови санкции 
съгласно чл. 35, заедно с основанията за това;
3. цялостно или частично непривеждане 
в изпълнение на решението на основанията, 
посочени в чл. 10, ал. 1, чл. 11, ал. 1, чл. 32, 
ал. 2 или чл. 33; 
4. приключване изпълнението на решението.
(2) Копие от уведомлението по ал. 1 се из­
праща и на Министерството на правосъдието 
на Република България.
Раздел II
Изпращане на постановени в Република Бъл­
гария решения за налагане на финансови 
санкции за признаване и изпълнение в друга 
държава – членка на Европейския съюз
Условия за изпращане
Чл. 39. (1) Българският съд изпраща ре­
шение за налагане на финансови санкции на 
компетентен орган в друга държава – членка 
на Европейския съюз, за признаване и из­
пълнение, когато установи, че лицето, срещу 
което е постановил решението, притежава 
имущество, получава доходи, има местоживеене 
или обичайно пребиваване, а за юридическото 
лице – седалище, адрес на управление или адрес 
за кореспонденция, в друга държава – членка 
на Европейския съюз.
(2) Националната агенция за приходите 
изпраща наказателни постановления на ком­
петентен орган в друга държава – членка на 
Европейския съюз, за признаване и изпълнение 
при условията на ал. 1.
(3) Когато с решението за налагане на фи­
нансови санкции е присъдено обезщетение в 
полза на пострадал от престъпление, съдът по 
молба на пострадалото лице изпраща решението 
на компетентен орган в друга държава – членка 
на Европейския съюз, за признаване и изпъл­
нение при условията на ал. 1.
(4) Изпращащият орган издава удостовере­
нието по чл. 4.
Изпращане на решението
Чл. 40. Компетентният български орган 
изпраща решението за налагане на финансови 
санкции само на една изпълняваща държава.
Раздел III
Последици от признаването, изпълнението и 
изпращането на решение за налагане на фи­
нансови санкции
Последици от изпращането
Чл. 41. (1) Компетентният български орган 
не може да предприема изпълнение на решение 
за налагане на финансови санкции, изпратено 
до друга държава, освен ако:
1. компетентният орган в изпълняващата 
държава го е уведомил, че е издал акт на 
амнистия или помилване или е постановил 
цялостен или частичен отказ за признаване и 
изпълнение на решението, който не се основава 
на прилагането на принципа ne bis in idem, или
2. е уведомил компетентния орган в изпъл­
няващата държава съгласно ал. 2, т. 2 и 3.
(2) Компетентният български орган неза­
бавно уведомява компетентния орган на из­
пълняващата държава, когато:
1. след изпращане на решението получи 
парична сума, която е платена доброволно от 
засегнатото лице;
2. оттегли решението за налагане на финан­
сови санкции, или
3. съществува друга причина, поради която 
според българското законодателство по-ната­
тъшното изпълнение на решението е недопус­
тимо. 
Приходи от изпълнението
Чл. 42. (1) Приходите от изпълнението на 
решения за налагане на финансови санкции 
се предоставят на Република България като 
изпълняваща държава, като разпореждането с 
тях се извършва съобразно българското законо­
дателство, освен ако е уговорено друго, особено 
в случаите на обезщетяване на пострадал от 
престъпление.
(2) В случаите, когато Република Бълга­
рия е издаваща държава, разпореждането с 
приходите от изпълнението на решението за 
налагане на финансови санкции се уговаря с 
изпълняващата държава.
(3) Компетентни органи за сключване на 
споразумения по ал. 1 и 2 за Република Бъл­
гария са органите по чл. 6 и 7.
ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 1. По смисъла на този закон:
1. „Издаваща държава“ е държавата – членка 
на Европейския съюз, в която е постановено 
решение за конфискация или отнемане или 
решение за налагане на финансови санкции 
на физическо или юридическо лице.
2. „Изпълняваща държава“ е държава­
та – членка на Европейския съюз, на която е 
изпратено решение за конфискация или отне­
мане или решение за налагане на финансови 
санкции, с цел неговото изпълнение.
3. „Засегнато лице“ е физическо или юриди­
ческо лице, срещу което е постановено решение 
за конфискация или отнемане или решение за 
налагане на финансови санкции.
4. „Облага“ означава всяка икономическа 
изгода, която е придобита чрез престъпление. 
Облагата може да произтича от имущество от 
всякакъв вид.
§ 2. Република България прилага действа­
щите двустранни и многостранни споразумения 
или договори, сключени между нея и другите