Държавен вестник, бр. 76, 2021 г., стр. 44

СТР.  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  76
Глава 6.4 – Конструкция, изпитване и одобрение на опаковки за радиоактивен материал 
629 
6.4.15.5 
 Изпитване със стифиране:  Освен ако формата на опаковката не пречи на стифирането, образецът се 
подлага за период от 24 часа на натоварване на натиск, равно на по-голямото от следните: 
а) еквивалентът на 5 пъти максималното тегло на опаковката; и 
b)   еквивалентът на 13 kPa, умножен по вертикално проектираната площ на опаковката. 
Натоварването се прилага равномерно върху две противоположни страни на образеца, едната от които е 
основата, на която обикновено стои опаковката. 
6.4.15.6 
Изпитване с проникване:  Образецът се поставя върху твърда, равна, хоризонтална повърхност, която не 
се движи значително по време на изпитването. 
а) 
Прът с диаметър 3,2 cm с полусферичен край и маса 6 kg се пуска и насочва да падне, при вертикална 
надлъжна ос, върху центъра на най-слабата част на образеца по начин, че ако проникне достатъчно 
далеч, да удари системата за задържане. Прътът не трябва да се деформира значително при 
изпълнението на изпитването. 
b)   Височината на падане на пръта, измерена от долния му край до предвидената точка на удара върху 
горната повърхност на образеца, трябва да бъде 1 m. 
6.4.16 
Допълнителни изпитвания за опаковки от тип А, предназначени за течности и газове 
Образец или отделни образци се подлагат на всяко от следните изпитвания, освен ако може да се докаже, 
че едното изпитване е по-тежко за въпросния образец от другото, като в този случай единият образец се 
подлага на по-тежкото изпитване. 
а) 
Изпитване със свободно падане: Образецът трябва да падне върху мишената така, че да претърпи 
максимална повреда по отношение на системата на задържане.  Височината на падане, измерена от 
най-ниската част на образеца до горната повърхност на мишената, трябва да бъде 9 m. Мишената е 
определена в 6.4.14. 
b)   Изпитване с проникване: Образецът се подлага на изпитването, посочено в 6.4.15.6, с изключение на 
това, че височината на падане се увеличава на 1,7 m от 1 m, определена в 6.4.15.6, b). 
6.4.17 
Изпитвания за доказване на устойчивост на условия на инциденти при превоз 
6.4.17.1 
Образецът се подлага на кумулативните ефекти от изпитванията, посочени в 6.4.17.2 и 6.4.17.3, в този 
ред. След тези изпитвания този образец или отделен образец се подлага на ефектите на изпитванията с 
потапяне във вода, както е посочено в 6.4.17.4 и, ако е приложимо, в 6.4.18. 
6.4.17.2 
Механично изпитване: Механичното изпитване се състои от три различни изпитвания с падане. Всеки 
образец се подлага на съответните падания, посочени в 6.4.8.8 или 6.4.11.13. Редът, в който образецът се 
подлага на паданията, трябва да бъде такъв, че след завършване на механичното изпитване образецът да 
е претърпял такава повреда, която да доведе до максимална повреда в последващото термично 
изпитване. 
а) 
За падане I образецът трябва да падне върху мишената така, че да претърпи максимални повреди, а 
височината на падането, измерена от най-ниската точка на образеца до горната повърхност на 
мишената, трябва да бъде 9 m. Мишената е определена в 6.4.14. 
b)   При падане II образецът трябва да падне върху прът, монтиран перпендикулярно на мишената така, че 
да претърпи максимални повреди. Височината на падане, измерена от предвидената точка на удара 
на образеца до горната повърхност на пръта, трябва да бъде 1 m. Прътът трябва да е от плътна мека 
стомана с кръгло сечение с диаметър (15,0±0,5) cm и дължина 20 cm, освен ако по-дълъг прът не би 
причинил по-големи повреди, в който случай се използва прът с достатъчна дължина, за да причини 
максимални повреди. Горният край на пръта трябва да бъде плосък и хоризонтален, а краят му да е 
закръглен до радиус не по-голям от 6 mm. Мишената, върху която се монтира прътът, е описаната в 
6.4.14. 
с) 
При падане III образецът се подлага на динамично изпитване със смачкване, като образецът се 
поставя върху мишената така, че да претърпи максимална повреда при падане на 500 kg маса от 9 m 
върху образеца. Масата се състои от солидна плоча от мека стомана с размери 1 m на 1 m и трябва 
да пада в хоризонтално положение. Долната повърхност на стоманената плоча трябва да има 
заоблени ръбове и ъгли с радиус не повече от 6 mm. Височината на падане се измерва от долната 
страна на плочата до най-високата точка на образеца. Мишената, върху която се опира образецът, е 
определената в 6.4.14. 
6.4.17.3 
Термичен тест: Образецът трябва да бъде в термично равновесие при околна температура от 
38°C, при спазване на условията за слънчева изолация, посочени в таблицата в 6.4.8.6, и при спазване на 
проектната максимална скорост на вътрешно генериране на топлина в опаковката от радиоактивното 
съдържание. Като алтернатива се допуска всеки от тези параметри да има различни стойности преди и по 
време на изпитването, при условие че те бъдат надлежно взети предвид при последващата оценка на 
реакцията на опаковката. 
Термичното изпитване се състои от: 
а) 
излагане на образец за период от 30 минути на топлинна среда, която осигурява поток на топлина, 
най-малкото еквивалентен на този на въглеводородно гориво/въздушна горелка при достатъчно 
спокойни околни условия, за да се получи минимален среден коефициент на пламъчна емисионна 
способност 0,9 и средна температура най-малко 800°C,  
Глава 6.4 – Конструкция, изпитване и одобрение на опаковки за радиоактивен материал 
 
630 
 
напълно поглъщащи образеца, с коефициент на поглъщане на повърхността 0,8 или тази стойност, 
която може да се докаже, че притежава опаковката, ако е изложена на пожара, последвано от: 
b)   излагане на образеца на околна температура от 38°C, при условията на слънчева изолация, посочени 
в таблицата в 6.4.8.6, и при проектна максимална скорост на вътрешно генериране на топлина в 
опаковката от радиоактивното съдържание, за достатъчен период от време, за да се гарантира, че 
температурите в образеца намаляват навсякъде и/или се доближават до първоначалните условия в 
спокойно състояние. Алтернативно, всеки от тези параметри може да има различни стойности след 
спиране на нагряването, при условие че те бъдат надлежно взети предвид при последващата оценка 
на реакцията на опаковката. 
 
По време на и след изпитването образецът не трябва да се охлажда изкуствено и се допуска всякакво 
изгаряне на материали от образеца да се извършва по естествен път. 
 
6.4.17.4 
Изпитване с потапяне във вода: Образецът се потапя под най-високата точка на водата от най-малко 15 m 
в продължение на не по-малко от осем часа в положение, което води до максимална повреда. За целите 
на демонстрацията се счита, че външно налягане от най-малко 150 kPa отговаря на тези условия. 
 
 
6.4.18 
Усилено изпитване с потапяне във вода за опаковки от тип B(u) и B(m), 
съдържащи повече от 105A2, и опаковки от тип C 
 
Усилено изпитване с потапяне във вода: Образецът се потапя под най-високата точка на водата от най-
малко 200 m в продължение на не по-малко от един час. За целите на демонстрацията се счита, че 
външно налягане от най-малко 2 kPa отговаря на тези условия. 
 
 
6.4.19 
Изпитване за изтичане на вода на опаковки, съдържащи делящ се материал 
 
6.4.19.1 
От изпитването се изключват опаковки, за които за целите на оценката по 6.4.11.8 до 6.4.11.13 се приема, 
че има вливане или изливане на вода до най-висока степен на реактивност. 
 
6.4.19.2 
 Преди образецът да бъде подложен на изпитването за теч на вода, посочено по-долу, той се подлага на 
изпитванията, посочени в 6.4.17.2, b) и 6.4.17.2, а) или c), както се изисква в 6.4.11.13, и на изпитванията, 
посочени в 6.4.17.3. 
 
6.4.19.3 
Образецът се потапя под най-високата точка на водата от най-малко 0,9 m в продължение на не по-малко 
от осем часа и в положението, при което се очаква максимално изтичане. 
 
 
6.4.20 
Изпитвания за опаковки от тип С 
 
6.4.20.1 
Образците се подлагат на въздействието на всяка от следните последователни изпитвания в посочения ред
a) изпитванията, посочени в 6.4.17.2, a), 6.4.17.2, c), 6.4.20.2 и 6.4.20.3; и 
b)   изпитването, посочено в 6.4.20.4. 
 
За всяка от последователностите а) и b) се допуска използването на отделни образци. 
 
6.4.20.2 
Изпитване с пробиване/разкъсване Образецът се подлага на вредния ефект на вертикална, плътна сонда, 
изработена от мека стомана. Ориентацията на опаковката-образец и точката на удара върху повърхността 
на опаковката трябва да са такива, че да причиняват максимални повреди при приключване на 
последователните изпитвания, посочени в 6.4.20.1, а). 
а) 
Образецът, представляващ опаковка с маса по-малка от 250 kg, се поставя върху мишена и се 
подлага на удара на сонда с маса 250 kg, падаща от височина 3 m над предвидената точка на удара. 
За това изпитване сондата трябва да бъде цилиндричен прът с диаметър 20 cm, като ударният край 
образува десен пресечен конус със следните  размери: височина 30 cm и диаметър 2,5 cm в горната 
част, със заоблен край с радиус не повече от 6 mm. Мишената, върху която е поставен образецът, е 
посочената в 6.4.14. 
b)   За опаковки с маса 250 kg или повече основата на сондата се поставя върху мишена и образецът се 
пуска върху сондата. Височината на падане, измерена от точката на удара с образеца до горната 
повърхност на сондата, трябва да бъде 3 m. За това изпитване сондата трябва да има същите 
свойства и размери, както е посочено в а) по-горе, с изключение на това, че дължината и масата на 
сондата трябва да са такива, че да причиняват максимални повреди на образеца. Мишената, върху 
която е поставена основата на сондата, трябва да бъде посочената в 6.4.14. 
 
6.4.20.3 
Усилено термично изпитване: Условията за това изпитване са посочените в 6.4.17.3, с изключение на това, 
че експозицията на топлинна среда е за период от 60 минути. 
 
6.4.20.4 
 
 Изпитване с удар: Образецът се подлага на удар в мишена със скорост не по-малка от 90 m/s при 
такава ориентация, че да понесе максимална повреда. Мишената трябва да бъде определената в 6.4.14, с 
изключение на това, че повърхността й може да бъде във всяка посока, при условие че повърхността е 
нормална за траекторията на образеца.