Държавен вестник, бр. 1, 2009 г., стр. 31

Б Р О Й  1
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
16. тръскане на главата и чесане на ушите;
17. прекомерно чесане;
18. ненормално движение на главата и очите.
Чл. 31. Извън случаите на незначителни
рани, задължително е почистването и поддър-
жането на чистотата на открити рани, както и
незабавното консултиране с ветеринарен лекар,
особено в случаите на трайно (в продължение
на повече от няколко минути) или силно кървя-
щи рани.
Чл. 32. (1) Кучетата, котките и поровете се
ваксинират срещу бяс.
(2) Животните компаньони, които имат кон-
такт с други животни или имат достъп до об-
ществени места и участват в изложби и със-
тезания, се ваксинират и срещу следните забо-
лявания:
1. кучета—парвовироза, гана, хепатит, леп-
тоспироза, параинфлуенца;
2. котки—вирусен ринотрахеит, котешки
калицивирус и панлевкопения;
3. порове—гана;
4. зайци—хеморагична болест по зайците.
(3) Ваксинацията се извършва от практику-
ващ ветеринарен лекар (или от лице под него-
вия контрол), който определя подходящата схе-
ма и ваксина за съответния животински вид,
възраст и физиологично състояние.
Чл. 33. (1) Животните компаньони се обез-
паразитяват срещу ендопаразити (вътрешни па-
разити) и ектопаразити (външни паразити).
(2) Кучетата и котките се обезпаразитяват и
профилактично срещу ендопаразити (вътреш-
ни паразити).
(3) Фекалиите след всяко обезпаразитяване
(профилактично и лечебно) се събират и обез-
вреждат.
(4) Обезпаразитяването се извършва след
консултация с ветеринарен лекар, който опре-
деля подходящата схема и противопаразитно
средство за съответния животински вид, поро-
да, възраст и физиологично състояние.
Чл. 34. Всеки, който отглежда или се грижи
за животно компаньон, е длъжен:
1. да поддържа козината на животните-ком-
паньони чрез:
а) редовно ресане (при дългокосместите
породи животни компаньони ежедневно), за да
се предотврати образуването на сплъстявания
в козината; и
б) подстригване, когато е необходимо, за да
се предотврати козината да затруднява хране-
нето, зрението или движението;
2. да не допуска прекомерно израстване на
ноктите, както и на зъбите при гризачи и зайци.
 Чл. 35. Всеки, който отглежда или се гри-
жи за животно компаньон, е длъжен да му оси-
гурява възможност да се движи достатъчно, за
да може да поддържа нормален мускулен то-
нус, маса, размери и кондиция за възрастта си.
Раздел VII
Обучение на животните компаньони
Чл. 36. Обучението на животното компаньон
започва от ранна възраст и включва в себе си
добра социализация към хора и животни.
Чл. 37. Обучение се извършва с цел контрол
върху поведението на животното компаньон,
коригиране на нередно поведение и антисоци-
ални навици, изграждане на определени хиги-
енни навици или други умения, които собстве-
никът иска да изгради или затвърди у него.
Чл. 38. Всеки, който отглежда или се грижи
за животно компаньон, е длъжен възможно най-
рано да потърси съвет и помощ от ветеринарен
лекар или специалист по поведение на живот-
ни, при неспособност или некомпетентност да
се справи сам с коригиране на нередно поведе-
ние и антисоциални навици, демонстрирани от
животното компаньон.
Чл. 39. По време на обучението на животни
компаньони се спазват изискванията за хуман-
но отношение към животните.
Чл. 40. Забранява се обучението на животни
компаньони с помощта на средствата по чл. 7,
ал.  2, т. 5 от Закона за защита на животните и
действия по чл. 151, т. 1 от Закона за ветеринар-
номедицинската дейност.
Чл. 41. При всички техники за обучение ак-
центът се поставя върху наградата и положи-
телното затвърждаване на наученото, като се
използват последователност и постоянен тон
на гласа и на визуалните сигнали.
Чл. 42. Нашийникът трябва да отговаря на
следните изисквания:
1. да приляга удобно, без да намачква или
протрива кожата или да пречи на дишането;
2. да се проверява редовно за нежелани ефек-
ти по т. 1, като особено внимание се отделя на
младите, растящите животни и ако е необходи-
мо, се отпуска;
3. степента на стегнатост да позволява удоб-
ното приплъзване на три пръста под и около
вътрешната страна на нашийника.
Чл. 43. При използването на намордник за
кучета осигурява:
1. период на свикване с намордника, през
който кучето е под пряк надзор на този, който
го отглежда или се грижи за него;
2. да прилепва точно върху носа и устата на
кучето, като по този начин не му позволява да
хапе или дъвче (яде);
3. да прилепва удобно, без да жули кожата
или да затруднява дишането;
4. да не се оставя намордникът върху куче-
то, когато то е без пряк надзор.
Раздел VIII
Транспортиране на животните компаньони
Чл. 44. При транспортирането на животни-
те компаньони се осигуряват условия на наста-
няване, гарантиращи удобство и сигурност и
предотвратяване на свободното излизане от
превозното средство.