Държавен вестник, бр. 104, 2013 г., стр. 3

БРОЙ  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ЗАКОН
за изменение и допълнение на Администра­
тивнопроцесуалния кодекс (обн., ДВ, бр. 30 
от 2006 г.; изм., бр. 59 и 64 от 2007 г., бр. 94 
от 2008 г., бр. 35 от 2009 г., бр. 100 от 2010 г., 
бр. 39 от 2011 г. и бр. 77 от 2012 г.)
§ 1. Член 133 се изменя така:
„Местна подсъдност
Чл. 133. (1) Делата по оспорване на индиви­
дуални административни актове се разглеждат 
от административния съд по седалището на 
териториалната структура на администрацията 
на органа, издал оспорения акт, в чийто район 
се намира постоянният или настоящият адрес 
или седалището на жалбоподателя. 
(2) Делата по ал. 1 се разглеждат от ад­
министративния съд, в района на който 
е седалището на органа, издал оспорения 
индивидуален административен акт, когато:
1. актът има няколко адресати с постоя­
нен или настоящ адрес в райони, различни 
от района на териториалната структура на 
администрацията на органа, издал акта; 
2. администрацията на органа, издал ос­
порения акт, няма териториална структура.
(3) Делата по оспорване на общи админи­
стративни актове се разглеждат от администра­
тивния съд, в района на който е седалището 
на органа, издал оспорения акт.
(4) Делата по ал. 1 – 3 се разглеждат от 
Административния съд – град София, кога­
то седалището на органа, издал оспорения 
административен акт, е в чужбина.
(5) Исковете за обезщетения се предявяват 
пред съда по адреса или седалището на жал­
боподателя и когато са съединени с оспорване 
по ал. 1 – 4.“
§ 2. В § 1 от допълнителната разпоредба 
се създава т. 1а:
„1а. „Териториална структура на адми­
нистрацията“ е създадено с нормативен акт 
териториално организационно звено на ад­
министрацията, независимо дали е обособе­
но като юридическо лице, което подпомага 
административния орган при осъществяване 
на правомощията му.“
Преходни и заключителни разпоредби
§ 3. Неприключените дела, чиято подсъд­
ност се променя с този закон, се разглеждат 
от съдилищата, в които са били образувани.
§ 4. В Закона за здравето (обн., ДВ, бр. 70 
от 2004 г.; изм., бр. 46, 76, 85, 88, 94 и 103 от 
2005 г., бр. 18, 30, 34, 59, 71, 75, 80, 81, 95 и 
102 от 2006 г., бр. 31, 41, 46, 53, 59, 82 и 95 
от 2007 г., бр. 13, 102 и 110 от 2008 г., бр. 36, 
41, 74, 82, 93, 99 и 101 от 2009 г., бр. 41, 42, 
50, 59, 62, 98 и 100 от 2010 г., бр. 8, 9, 45 и 60 
от 2011 г., бр. 38, 40, 54, 60, 82, 101 и 102 от 
2012 г. и бр. 15, 30, 66, 68 и 99 от 2013 г.) в 
чл. 112, ал. 1, т. 4 думите „пред Админист­
ративния съд – град София“ се заменят с 
„пред административния съд, в чийто район 
се намира постоянният или настоящият адрес 
на жалбоподателя“.
§ 5. Законът влиза в сила един месец след 
обнародването му в „Държавен вестник“.
Законът е приет от 42-то Народно събра­
ние на 20 ноември 2013 г. и е подпечатан с 
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:  
Михаил Миков
8792
УКАЗ № 233
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за допълнение на Кодекса на труда, 
приет от ХLIІ Народно събрание на 20 но­
ември 2013 г.
Издаден в София на 27 ноември 2013 г. 
Президент на републиката:  
Росен Плевнелиев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Зинаида Златанова
ЗАКОН
за допълнение на Кодекса на труда (обн., ДВ, 
бр. 26 и 27 от 1986 г.; изм., бр. 6 от 1988 г., бр. 21, 
30 и 94 от 1990 г., бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., 
бр. 23, 26, 88 и 100 от 1992 г.; Решение № 12 
на Конституционния съд от 1995 г. – бр. 69 от 
1995 г.; изм., бр. 87 от 1995 г., бр. 2, 12 и 28 
от 1996 г., бр. 124 от 1997 г., бр. 22 от 1998 г.; 
Решение № 11 на Конституционния съд от 
1998 г. – бр. 52 от 1998 г.; изм., бр. 56, 83, 108 и 
133 от 1998 г., бр. 51, 67 и 110 от 1999 г., бр. 25 
от 2001 г., бр. 1, 105 и 120 от 2002 г., бр. 18, 
86 и 95 от 2003 г., бр. 52 от 2004 г., бр. 19, 27, 
46, 76, 83 и 105 от 2005 г., бр. 24, 30, 48, 57, 
68, 75, 102 и 105 от 2006 г., бр. 40, 46, 59, 64 и 
104 от 2007 г., бр. 43, 94, 108 и 109 от 2008 г., 
бр. 35, 41 и 103 от 2009 г., бр. 15, 46, 58 и 77 
от 2010 г.; Решение № 12 на Конституционния 
съд от 2010 г. – бр. 91 от 2010 г.; изм., бр. 100 
и 101 от 2010 г., бр. 18, 33, 61 и 82 от 2011 г., 
бр. 7, 15, 20 и 38 от 2012 г.; Решение № 7 на 
Конституционния съд от 2012 г. – бр. 49 от 
2012 г.; изм., бр. 77 и 82 от 2012 г. и бр. 15 
от 2013 г.)
§ 1. Създава се чл. 164б:
„Отпуск при осиновяване на дете от 
2- до 5-годишна възраст
Чл. 164б. (1) Работничка или служителка, 
която осинови дете, навършило 2-годишна 
възраст, при условията на пълно осиновяване, 
има право на отпуск за период от 365 дни от