Държавен вестник, бр. 63, 2006 г., стр. 49

Б Р О Й  63
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  49
(3) Принудителната административна мяр-
ка по ал. 1 се прилага с мотивирана заповед на
органа по приходите или от оправомощено от
него длъжностно лице.
(4) Обжалването на заповедта по ал. 3 се
извършва по реда на Административнопроце-
суалния кодекс.
Чл. 187. (1) При прилагане на принудител-
ната административна мярка по чл. 186, ал. 1 се
забранява и достъпът до обекта или обектите
на лицето, а наличните стоки в тези обекти и
прилежащите към тях складове се отстраняват
от лицето или от упълномощено от него лице.
Мярката се прилага за обекта или обектите,
където са установени нарушения.
(2) Когато отстраняването е свързано със
значителни затруднения за органите по прихо-
дите и/или със значителни разходи за лицето,
постановилият запечатването орган може да
разпореди стоките в обекта или обектите да
бъдат оставени на отговорно пазене от лицето.
Разпореждането не се отнася за стоките—пред-
мет на нарушението по чл. 186, ал. 1, т. 2.
(3) В случаите по ал. 1, когато стоките не са
отстранени от лицето в указания срок, органът
по приходите ги отстранява, като ги разполага
пред обекта, без задължение да ги пази, и не
носи отговорност за тяхното повреждане, поха-
бяване или загуба, което е за сметка на лицето.
(4) Принудителната административна мяр-
ка се прекратява от органа, който я е прило-
жил, по молба на административнонаказаното
лице и след като бъде доказано от него, че гло-
бата или имуществена санкция е заплатена из-
цяло. Отпечатването се извършва при задъл-
жение за съдействие от страна на лицето.
Чл. 188. Принудителната административна
мярка по чл. 186, ал. 1 подлежи на предвари-
телно изпълнение при условията на Админист-
ративнопроцесуалния кодекс.
Чл. 189. (1) Лице—платец на данъка по чл. 91,
ал. 1—3, което не внесе в срок изискуемия да-
нък, се наказва с глоба—за физическите лица,
които не са търговци, или с имуществена санк-
ция—за юридическите лица и едноличните тър-
говци, в размер от 500 до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 разме-
рът на глобата или имуществената санкция е в
размер на невнесения данък, но не по-малко
от 4000 лв.
Чл. 190. (1) Орган по приходите, който в
предвидения срок не възстанови данък, когато
условията по този закон за възстановяването
му са налице, се наказва с глоба в размер от 500
до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 глоба-
та е в размер от 1000 до 4000 лв.
Чл. 191. (1) Митнически орган, който, като
е задължен, не начисли данък по този закон
или начисли данък в по-малък размер, или ос-
вободи стоки от митнически контрол без зап-
лащане на дължимия данък, се наказва с глоба
в размер от 500 до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 глоба-
та е в размер от 1000 до 4000 лв.
Чл. 192. При установяване на нарушения по
чл. 185, извършени от производители, вносите-
ли или лица, извършващи сервизно обслужване
на фискални устройства, председателят на Дър-
жавната агенция за метрологичен и техничес-
ки надзор или оправомощено от него лице:
1. издава задължителни предписания във
връзка с правомощията си;
2. отменя одобряването на типа на фискални
устройства или одобряването на интегрирана
автоматизирана система за управление на тър-
говската дейност;
3. прекратява регистрацията на лицето, из-
вършващо сервизно обслужване—при систем-
ни нарушения на чл. 185.
Чл. 193. (1) Установяването на нарушения-
та на този закон и на нормативните актове по
прилагането му, издаването, обжалването и
изпълнението на наказателните постановления
се извършват по реда на Закона за администра-
тивните нарушения и наказания.
(2) Актовете за нарушение се съставят от
органите по приходите, а наказателните поста-
новления се издават от изпълнителния дирек-
тор на Националната агенция за приходите или
от оправомощено от него длъжностно лице.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. За целите на този закон:
1. “Територия на страната” е географската
територия на Република България, континентал-
ният шелф и изключителната икономическа зона.
2. “Територия на държава членка” е терито-
рията на всяка държава членка, на която се
прилага Договорът за създаване на Европей-
ската икономическа общност, посочена за всяка
държава членка в чл. 227 от този договор, като:
а) в тази територия не се включват:
аа) за Федерална република Германия: Ос-
тров Хелиголанд и територията на Бюсинген;
бб) за Кралство Испания: Цеута, Мелила и
Канарските острови;
вв) за Република Италия: Ливиньо, Кампионе
диталия и италианските води на езеро Лугано;
гг) за Република Франция: Задморски депар-
таменти;
дд) за Република Гърция: планината Атон;
ее) за Република Финландия: Оландските
острови;
б) доставките, възникващи във или предназ-
начени за:
аа) Княжество Монако—за целите на този
закон ще бъдат третирани като доставки,
възникващи във или предназначени за Френ-
ската република;