Държавен вестник, бр. 87, 2012 г., стр. 59

БРОЙ  87	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
1. Държавна политика и цели за осигуряване
на безопасност
1.1. Държавна законодателна рамка по без­
опасността
Държавата е обнародвала национална зако­
нодателна рамка и специфични изисквания за 
безопасност в съответствие с международните 
и националните стандарти, които определят как 
държавата ще извършва управлението на без­
опасността в държавата. Това включва участието 
на държавните авиационни организации в оп­
ределени дейности, свързани с управлението на 
безопасността в държавата, както и определянето 
на ролите, отговорностите и взаимоотношенията 
на тези организации. Законодателната рамка по 
безопасността и специфичните изисквания се 
преразглеждат периодично, за да се гарантира, че 
те остават приложими и подходящи за държавата.
1.2. Държавни задължения и отговорности 
по безопасността
Държавата е определила, дефинирала и 
документирала изискванията, задълженията и 
отговорностите по отношение на въвеждането 
и поддържането на ДПБ. Това включва изисква­
нията към планиране, организиране, развитие, 
поддържане, контрол и непрекъснато подобря­
ване на ДПБ по начин, отговарящ на целите 
на държавата по отношение на безопасността. 
Това също включва ясно становище относно 
осигуряването на необходимите ресурси за из­
пълнението на ДПБ.
1.3. Разследване на произшествия и инциденти
Държавата е създала независим процес за 
разследване на произшествия и инциденти, на 
който единствената цел е предотвратяването на 
произшествия и инциденти, а не разпределянето 
на вина или отговорност. Тези разследвания са 
в подкрепа на управлението на безопасността в 
държавата. При изпълнението на ДПБ държава­
та поддържа независимостта на организацията 
за разследване на произшествия и инциденти 
от другите държавни авиационни организации.
1.4. Политика по правоприлагане
Държавата е обнародвала политика по пра­
воприлагане, която определя условията и обсто­
ятелствата, при които на доставчиците на услуги 
е позволено да третират и анализират събития, 
касаещи някои отклонения от безопасността, 
вътрешно, в контекста на система за управление 
на безопасността (SMS) на доставчика на услуги, 
и удовлетворявайки съответния държавен орган. 
Политиката по правоприлагане също определя 
условията и обстоятелствата, при които да се 
третират отклоненията от безопасността чрез 
установени изпълнителни процедури.
2. Държавно управление на риска за безопас­
ността
2.1. Изисквания по отношение на безопас­
ността към СУБ на доставчика на услуги
Държавата е създала механизми за контрол, 
които регулират как доставчиците на услуги ще 
идентифицират опасностите и ще управляват рис­
ковете за безопасността. Те включват изисквания, 
специфични оперативни правила и политики за 
въвеждане и прилагане на СУБ на доставчика 
на услуги. Изискванията, специфичните опера­
тивни правила и политиките за въвеждане и 
прилагане се преразглеждат периодично, за да 
се осигури да останат приложими и подходящи 
за доставчика на услуги.
2.2. Договаряне на равнищата за постигане 
на безопасността на доставчика на услуги
Държавата се договаря с отделните доставчици 
на услуги относно безопасността на техните СУБ. 
Договорената безопасност на СУБ на индивиду­
алните доставчици на услуги се преразглежда 
периодично, за да се осигури да остане приложима 
и подходяща за доставчика на услуги.
3. Осигуряване на безопасност от държавата
3.1. Контрол на безопасността
Държавата въвежда механизми за осигуряване 
на ефективно следене на осемте критични елемен­
та на функцията за наблюдение на безопасността. 
Държавата също е въвела механизми, които да 
гарантират, че идентификацията на опасностите 
и управлението на рисковете за безопасността 
от доставчиците на услуги следват установения 
нормативен контрол (изисквания, специфични 
оперативни правила и политики за въвеждане 
и прилагане). Тези механизми включват инспек­
ции, одити и прегледи, за да се гарантира, че 
нормативният контрол на риска за безопасността 
е правилно интегриран в СУБ на доставчика 
на услуги, че се прилага, както е предвидено, и 
че нормативният контрол оказва планираното 
влияние върху рисковете за безопасността.
3.2. Събиране, анализ и обмен на данни по 
безопасността
Държавата въвежда механизми за осигуря­
ване на събирането и съхранението на данни за 
опасностите и рисковете за безопасността както 
на индивидуално, така и на общодържавно ниво. 
Държавата също е въвела механизми за извличане 
на информация от съхранените данни, както и за 
активен обмен на информация за безопасността 
с доставчиците на услуги и/или други държави.
3.3. Насочване на контрола към по-проблемни 
или нуждаещи се области въз основа на данни 
за безопасността
Държавата въвежда процедури за приорити­
зиране на инспекциите, одитите и прегледите 
към по-проблемните или нуждаещи се области, 
идентифицирани въз основа на анализа на данни 
за опасностите, техните последици за операциите, 
както и оценка на рисковете за безопасността.
4. Популяризиране и насърчаване на безопас­
ността от държавата
4.1. Вътрешно обучение, комуникация и раз­
пространение на информация по безопасността
Държавата осигурява обучение и насърчава 
осведомеността и двупосочната комуникация 
по отношение на свързаната с безопасността 
информация за подкрепа, в рамките на държав­
ните авиационни организации, на развитието на 
организационна култура, насърчаваща ефективна 
и ефикасна ДПБ.
4.2. Външно обучение, комуникация и раз­
пространение на информация по безопасността
Държавата осигурява образование и насърча­
ва осведомеността по отношение на рисковете 
за безопасността и двупосочната комуникация 
на свързаната с безопасността информация за 
подкрепа, сред доставчиците на услуги, на разви­
тието на организационна култура, насърчаваща 
ефективна и ефикасна ДПБ.