Държавен вестник, бр. 48, 2004 г., стр. 33

Б Р О Й  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
БЪЛГАРСКА НАРОДНА БАНКА
Наредба за изменение и допълнение на Наред-
ба № 21 от 1998 г. за задължителните мини-
мални резерви, които банките поддържат при
Българската народна банка (обн., ДВ, бр. 28
от 1998 г.; изм. и доп., бр. 118 от 1998 г.; попр.,
бр. 124 от 1998 г.; изм., бр. 50 от 2000 г., бр. 68
от 2002 г.)
§ 1. Член 2 се изменя така:
“Чл. 2. Депозитната база, върху която се
определя размерът на задължителните мини-
мални резерви, са привлечените средства на
банките в левове и чуждестранна валута, с из-
ключение на средствата, привлечени:
1. от други местни банки;
2. чрез клонове на местна банка в чужбина;
3. чрез дългово/капиталови (хибридни) ин-
струменти, при условие че тези инструменти
отговарят на изискванията по чл. 10, ал. 2, т. 4
от Наредба № 8 на БНБ за капиталовата адек-
ватност на банките;
4. като подчинен срочен дълг, при условие
че този дълг отговаря на изискванията по чл. 10,
ал. 2, т. 5 от Наредба № 8 на БНБ за капитало-
вата адекватност на банките.”
§ 2. Член 3 се изменя така:
“Чл. 3. Банките поддържат задължителни
минимални резерви в процент към различните
видове привлечени средства от депозитната
база, както следва:
1. четири на сто върху привлечените сред-
ства с първоначален падеж над две години
или изплатими след предизвестие от поне две
години;
2. осем на сто върху всички останали видове
привлечени средства.”
§ 3. Член 8 се изменя така:
“Чл. 8. Общият размер на задължителните
минимални резерви, които всяка банка трябва
да достигне в края на периода на поддържане,
се установява като произведение между сумата
от компонентите на депозитната база на бан-
ките по чл. 3, т. 1 и 2 през всички дни от базис-
ния период и съответстващия на тези компо-
ненти процент на задължителните минимални
резерви по чл. 3, т. 1 и 2, като резултатът се
закръглява до цяло число.”
§ 4. Член 9 се изменя така:
“Чл. 9. Размерът на задължителните мини-
мални резерви, които всяка банка трябва да
поддържа по своите сметки при БНБ през пе-
риода на поддържане, се установява от БНБ,
като от общия им размер по чл. 8 се извади 50
на сто от сумата на наличностите в касите и
АТМ терминалите на банката в левове през
всички дни от базисния период.”
§ 5. В член 12 се създава ал. 3 със следното
съдържание:
“(3) Формата и съдържанието на отчетите
на банките по предходните алинеи се опреде-
лят с решение на управителния съвет на БНБ.”
Преходни и заключителни разпоредби
§ 6. Разпоредбите на § 1, 2 и 3 влизат в сила
от 1 юли 2004 г., а на § 4—от 1 октомври 2004 г.
§ 7. Тази наредба е приета с решение № 67 от
20 май 2004 г. на управителния съвет на Бъл-
гарската народна банка.
Управител: Иван Искров
28957
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 4701
от 25 май 2004 г.
по административно дело № 1149 от 2004 г.
Върховният административен съд в състав:
председател—Светла Петкова, и членове: Ли-
лян Цачев, Веселина Тенева, Елена Златинова,
Юлия Ковачева, при участието на секретар-про-
токолиста Магдалена Михайлова разгледа ад-
министративно дело № 1149 по описа на Вър-
ховния административен съд—петчленен със-
тав, за 2004 г., докладвано от съдията Светла
Петкова.
Производството пред Върховния админист-
ративен съд—петчленен състав, е на основание
чл. 5, т. 1 във връзка с чл. 23 ЗВАС.
Образувано е по жалба на “Асоциация за
европейска интеграция и права на човека”—
Пловдив, сдружение с нестопанска цел, пред-
ставлявано от адвокат Емилия Недева, с иска-
не за отмяна на разпоредби от Инструкция № 1
за дейността на здравните органи при настаня-
ване на лица в психиатрични стационари по при-
нудителен ред (обн., ДВ, бр. 58 от 1981 г.; изм.
и доп., бр. 44 от 1991 г.). В жалбата са развити
доводи за незаконосъобразност на обжалвани-
те текстове поради противоречие с материал-
ноправни разпоредби—основание за отмяна по
чл. 12, т. 4 ЗВАС.
Жалбоподателят твърди, че разпоредбите
на чл. 2, ал. 2, т. 2, чл. 4, ал. 2, чл. 5, ал. 3 и 4,
чл. 8, ал. 1 и 3 и чл. 15, ал. 1 от Инструкция № 1
за дейността на здравните органи при настаня-
ване на лица в психиатрични стационари по
принудителен ред противоречат на чл. 155, ал. 1
от Наказателно-процесуалния кодекс (НПК),
на чл. 36 от Закона за народното здраве (ЗНЗ)
и на чл. 5 от Европейската конвенция за пра-
вата на човека и основните свободи (ЕКПЧОС).
Счита, че обжалваните текстове предоставят
на прокурора правомощия във връзка с прину-
дителното настаняване на лице в психиатрич-
но заведение, които не са предвидени от зако-
на. Поддържа, че НПК и ЗНЗ посочват единст-
вено съда като орган, овластен да постанови
задържането на лице в психиатрично заведе-
ние против волята му, независимо дали това
задържане цели лечение или извършване на
експертиза.