Държавен вестник, бр. 79, 2000 г., стр. 1

Петък, 29 септември 2000 г.
София
Цена 0,55 лв.
ОФИЦИАЛНO ПЕЧАТНО ИЗДАНИЕ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ДЪРЖАВЕН ВЕСТНИК 79
БРОЙ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
УКАЗ № 327
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за изменение и допълнение на Закона за
радиото и телевизията, приет от ХХХVIII На-
родно събрание на 14 септември 2000 г.
Издаден в София на 26 септември 2000 г.
Президент на републиката: Петър Стоянов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Теодосий Симеонов
ЗАКОН
за изменение и допълнение на Закона за ради-
ото и телевизията (обн., ДВ, бр. 138 от 1998 г.;
бр. 60 от 1999 г.—Решение № 10 на Конститу-
ционния съд от 1999 г.; изм., бр. 81 от 1999 г.)
§ 1. В чл. 3, ал. 2 след думата “физически” се
добавят думите “лица—еднолични търговци”.
§ 2. В чл. 5 след думите “търговските радио-
и телевизионни оператори са” се добавя “едно-
лични търговци и”.
§ 3. В чл. 6, ал. 1 след думата “физически” се
добавя “лица—еднолични търговци”.
§ 4. В чл. 9 ал. 4 се изменя така:
“(4) Алинея 3 не се прилага временно при
случаи на грубо нарушение на разпоредбите на
чл. 10, ал. 1, т. 6 и чл. 17, ал. 2 и 3 в съответствие
с поетите от Република България задължения
по влезли в сила международни договори.”
§ 5. В чл. 10 се правят следните изменения и
допълнения:
1. В ал. 1 т. 6 се изменя така:
“6. недопускане на предавания, които про-
тиворечат на добрите нрави, особено ако съ-
държат порнография, възхваляват или оневи-
няват жестокост или насилие или подбуждат
към ненавист въз основа на расов, полов, рели-
гиозен или национален признак;”.
2. Алинея 2 се изменя така:
“(2) Най-малко 50 на сто от общото годиш-
но програмно време, като се изключат новини-
те и спортните предавания, радио- и телевизи-
онните игри, рекламите, телетекстът и радио-
и телевизионният пазар, трябва да бъде пред-
назначено за европейски произведения, когато
това практически е възможно.”
3. Алинея 3 се изменя така:
“(3) Най-малко 10 на сто от общото годиш-
но програмно време, като се изключат новини-
те и спортните предавания, радио- и телевизи-
онните игри, рекламите, телетекстът и радио-
и телевизионният пазар, трябва да бъде пред-
назначено за европейски произведения, създа-
дени от външни продуценти. Това съотноше-
ние трябва да бъде постигнато постепенно чрез
отделяне на достатъчно средства за нови про-
изведения, тоест произведения, които се раз-
пространяват не по-късно от 5 години след тях-
ното създаване.”
4. Създава се ал. 4:
“(4) Изискванията по ал. 2 и 3 не се прилагат
за програми, които са предназначени за местна
аудитория и се разпространяват от един опера-
тор, който не е част от националната мрежа.”
§ 6. В чл. 12 ал. 2 се изменя така:
“(2) Програмите или отделни предавания на
радио- и телевизионните оператори могат да
бъдат и на друг език, когато:
1. се разпространяват с образователна цел;
2. са предназначени за български граждани,
за които българският език не е майчин;
3. са предназначени за слушатели или зри-
тели от чужбина;
4. се препредават чуждестранни радио- и
телевизионни програми.”
§ 7. В чл. 13, ал. 4 след думата “отразяване”
се добавя “в съответствие с поетите от Репуб-
лика България задължения по влезли в сила
международни договори”.
§ 8. В чл. 17 се правят следните изменения и
допълнения:
1. В ал. 3 се създава изречение второ:
“Тази разпоредба не изключва отговорност-
та на оператора за спазването на принципите на
чл. 10 през цялото времетраене на програмата.”
2. Алинея 7 се изменя така:
“(7)  Когато в част от предаване е използвано
предаване на друг радио- или телевизионен опе-
ратор, това трябва да бъде посочено изрично и
да е в съответствие с правната уредба в Закона за
авторското право и сродните му права.”
§ 9. В чл. 31 се правят следните изменения и
допълнения: