Държавен вестник, бр. 78, 2002 г., стр. 37

Б Р О Й  78
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
—се наблюдава превишаване на стойностите на М,
—с/n е по-голямо от 2/5.
Когато последният праг е превишен за аеробни
микроорганизми при 30°С и всички други показатели
са изпълнени, това превишаване се анализира допъл-
нително, по-специално за суровините.
Продуктът се счита за токсичен или развален, кога-
то заразяването достигне гранична стойност на микро-
бите S, която за широка употреба е установена на 103 m.
За Staphylococcus aureus стойността на S не трябва
да превишава 5 Ч 104.
Отклоненията, които се допускат при методите на
анализ, не се прилагат за стойностите на М и S.
3. Не се допускат отклонения за две категории за
Салмонела:
а) “Отсъствие в”: резултатът се счита за задово-
лителен.
б) “Наличие в”: резултатът се счита за незадоволи-
телен.
Приложение № 2
към чл. 55, ал. 2, т. 2
Микробиологични показатели, на които
трябва да отговарят месните заготовки
Месни заготовки
М
m
Ешерихия коли
 5 Ч 103/г
5 Ч 102/г
n=5, c=2
Стафилококус ауреус
5 Ч 103/г
5 Ч 102/г
n=5, c=1
Салмонела
Отсъствие в
n=5, c=0
1 г
М = приемлив праг, резултатите над който не се
считат повече за задоволителни, където
М е равно на 10 m, когато броенето е направено в
твърда среда, и
М е равно на 30 m, когато броенето е направено в
течна среда.
m = прага, под който всички резултати се считат за
задоволителни.
Микробиологичните показатели се оценяват съглас-
но приложение № 1.
45211
НАРЕДБА № 32
от 29 юли 2002 г.
за профилактика и борба с класическата
чума по свинете
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. С тази наредба се определят:
1. мерките срещу проникване, разпростра-
нение и за ликвидиране на заболяването класи-
ческа чума по свинете (КЧС);
2. методите за диагностика на заболяването;
3. задълженията на държавните органи, фи-
зическите и юридическите лица за прилагане
на мерките по т. 1.
Чл. 2. Класическата чума по свинете подле-
жи на задължително обявяване по реда на На-
редба № 21 от 2002 г. за обявяване и регистри-
ране на заразните и паразитните болести по
животните (ДВ, бр. 55 от 2002 г.).
Чл. 3. (1) Генералният директор на Нацио-
налната ветеринарномедицинска служба
(НВМС) утвърждава оперативен план за дейст-
вие при съмнение или при възникване на КЧС.
(2) Планът по ал. 1 включва:
1. създаване на национален център за коор-
динация и предприемане на спешни мерки за
ликвидиране на болестта КЧС;
2. създаване на регионални центрове за ко-
ординация и контрол на предприетите спешни
мерки на регионално ниво;
3. подробна информация за персоналната
отговорност при предприемане на спешните
мерки и квалификацията на кадрите, отговаря-
щи за тях;
4. информация за възможностите на всеки
регионален кризисен център за незабавно орга-
низиране на неговите членове при поява на
огнище от КЧС;
5. необходимата екипировка и материали за
точно въвеждане и изпълнение на спешните
мерки;
6. инструкции, които посочват последовател-
ността на действията при предприемане на спеш-
ните мерки, вкл. унищожаването на труповете
на заразените животни;
7. програми за обучение;
8. информация за възможностите за провеж-
дане на лабораторните изследвания;
9. информация за количеството от ваксина,
необходима за принудителна ваксинация.
Раздел II
Мерки при съмнение за наличие
на КЧС в свиневъден обект
Чл. 4. (1) Когато в един свиневъден обект
съществува съмнение за наличие на вируса на
КЧС, държавният ветеринарен лекар провежда
епизоотологично проучване и в съответствие с
формулираните в диагностичното ръководство
съгласно приложение № 1 правила потвържда-
ва или отхвърля наличието на това заболяване.
(2) Държавният ветеринарен лекар прове-
рява в обекта по ал.1 броя на свинете и иденти-
фикационните номера на марките на свинете.
Чл. 5. (1) При съмнение за КЧС държавният
ветеринарен лекар:
1. в 7-дневен срок нарежда да се извърши
преброяване на всички свине в свиневъдния
обект, като се състави списък на умрелите, бол-
ните и съмнително болните животни, описани
по категории, като този списък подлежи на ак-
туализиране за отразяване на родените и умре-
лите през периода на съмнението животни;
2. поставя свинете на оборен режим и заб-
ранява:
а) вкарването, изкарването и преместване-
то на свине, трупове на свине, свинско месо,
семенен материал, яйцеклетки и ембриони, про-
дукти от свине, постеля, тор, торова течност,
фураж, инвентар, облекло и други предмети, ко-
ито могат да бъдат преносители на вируса;