Държавен вестник, бр. 50, 2014 г., стр. 5

БРОЙ  50	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от Кон-
ституцията на Република България. Образувано е 
по внесено в Конституционния съд (КС) искане 
на Общото събрание на Гражданската колегия 
на Върховния касационен съд (ОСГК на ВКС) 
за установяване на противоконституционност на 
точка 8 от Решение на Народното събрание от 
26 май 2009 г. по доклада на Временната анкетна 
комисия за установяване на актове и действия, 
с които е уредена собствеността и начинът на 
ползване на имоти в Студентски град в София 
(ДВ, бр. 41 от 2 юни 2009 г.).
С искането се оспорва налагането на мо-
раториум върху всички сделки на разпореж-
дане с незастроени имоти на територията на 
м. „Студентски град“ – София, до изясняване 
на собствеността им. Вносителят твърди, че 
предвиденото ограничение на собственическите 
правомощия по отношение на възстановени по 
силата на закон недвижими имоти противоречи 
на чл. 17, ал. 3 от Конституцията. Счита също 
така, че Основният закон не допуска защитата 
на държавата като собственик да се осъществява 
чрез налагане в неин едностранен интерес на 
общи забрани, засягащи неограничен кръг други 
възможни субекти на правото на собственост 
(община, физически и юридически лица), вклю-
чително и такива, чиито права не произтичат 
от реституционното законодателство. Развива 
тезата, че е несъвместимо с принципа на пра-
вовата държава по чл. 4, ал. 1 от Конституци-
ята обвързването на въведеното ограничение 
с провеждането на неограничена във времето 
процедура по „изясняване на собствеността“, 
която ангажира активността само на една от 
страните по спора за собственост, без какъвто 
и да е механизъм за защита на другата страна 
в лицето на собствениците, лишени от възмож-
ността да се разпореждат с правата си. 
С определение на Конституционния съд от 
29 април 2014 г. искането е допуснато за раз-
глеждане по същество. 
Като заинтересувани страни (институции и 
лица) по делото са конституирани Народното 
събрание, Министерският съвет, министърът на 
регионалното развитие, министърът на право-
съдието, областният управител на гр. София, 
Столичната община, омбудсманът, Висшият 
адвокатски съвет, Нотариалната камара, Съюзът 
на юристите в България, Фондацията „Български 
адвокати за правата на човека“, Фондацията 
„Асоциация за европейска интеграция и права 
на човека“, Институтът за модерна политика 
и Институтът „Отворено общество“ – София.
В подкрепа на искането са постъпили пис-
мени становища от Висшия адвокатски съвет, 
Съюза на юристите в България, Нотариалната 
камара, Фондацията „Български адвокати за 
правата на човека“ и Столичната община чрез 
кмета на район „Студентски“.
Според Висшия адвокатски съвет оспорени-
ят акт на Народното събрание има характера 
на нормативно ограничение на основното право 
на собственост, което по силата на чл. 17, ал. 1 
и 3 от Конституцията може да се въведе само 
със закон, но не и с решение, както е станало 
в случая. Противоконституционността на мо-
раториума върху всички сделки с незастроени 
имоти в Студентския град се поддържа и с 
оглед на принципа на правовата държава по 
чл. 4, ал. 1 от Конституцията, като е развита 
тезата, че по отношение на поставената цел 
взетата мярка е несъразмерна, неподходяща 
и създава трайни предпоставки за правна 
несигурност. В становището се твърди още, 
че парламентът фактически е наложил общо 
обезпечение на бъдещи искове, с което в 
нарушение на принципа на разделение на 
властите, прокламиран от чл. 8 и чл. 117, 
ал. 1 от Конституцията, е иззел изключителни 
правомощия на съдебната власт.
Фондацията „Български адвокати за пра-
вата на човека“ също счита, че искането е 
основателно. Позовава се на противоречие 
на решението за налагане на мораториум с 
чл. 17, ал. 1 и 3 от Конституцията в светлината 
на практиката на Европейския съд по правата 
на човека (ЕСПЧ) по чл. 1 от Протокол № 1 
към Конвенцията за защита на правата на 
човека и основните свободи (КЗПЧОС). Ос-
вен че неправилно не е въведено със закон, в 
конкретния случай ограничението на правото 
на собственост е несъразмерно на поставената 
легитимна цел. Нарушен е и принципът на 
равенство на страните в съдебния процес, про-
кламиран от чл. 121, ал. 1 от Конституцията.
Съюзът на юристите в България и Нотари-
алната камара споделят доводите на вносителя 
на искането.
В становището на Столичната община се 
поставя въпросът за „обективна необоснованост 
на решението на Народното събрание в ата-
куваната му част“, без да са изложени правни 
съображения, основани на конституционните 
разпоредби.
От останалите заинтересувани страни не са 
постъпили становища.
Конституционният съд, като обсъди слу-
жебно известните му факти и обстоятелства, 
установени чрез стенографските протоколи 
от съответните парламентарни заседания, 
както и съображенията, изложени в искането 
и представените писмени становища, прие от 
фактическа и правна страна следното:
С Решение на Народното събрание от 19 фев-
руари 2009 г. (ДВ, бр. 16 от 27 февруари 2009 г.) 
е била създадена Временна анкетна комисия за 
„установяване на актове и действия, с които е 
уредена собствеността и начинът на ползване 
на имоти в Студентския град в град София“. В 
изпълнение на поставената задача комисията е 
извършила проверка и е изготвила доклад, който е