Държавен вестник, бр. 91, 2005 г., стр. 30

С Т Р .  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  91
Г л а в а  в т о р а
ОБОСНОВАВАНЕ НА МЕДИЦИНСКОТО
ОБЛЪЧВАНЕ
Чл. 5. Медицинско облъчване се прилага
само в случай, че не съществуват други методи
с по-малко облъчване или без прилагане на
йонизиращи лъчения, с които се постигат съ-
щите диагностични или лечебни резултати,
като се отчита рискът за здравето на лицето от
прилагането им.
Чл. 6. (1) Медицинско облъчване за диаг-
ностика и лечение се прилага само по меди-
цински показания.
(2) Данните от всички рентгенови и нукле-
арно-медицински изследвания се вписват в Ра-
диационно-диагностичен паспорт съгласно
приложение № 1.
(3) Радиационно-диагностичният паспорт е
неразделна част от здравноосигурителната
книжка на всяко лице.
Чл. 7. Право да предписват медицинско об-
лъчване имат лица, придобили медицинска пра-
воспособност по специалности от професионал-
ни направления “медицина” и “стоматология”.
Чл. 8. Медицинските специалисти по чл. 7
са длъжни:
1. да издадат направление за изследване
след справка в Радиационно-диагностичния
паспорт и в медицинската документация на
пациента за минали диагностични изследва-
ния с йонизиращи лъчения с цел да се избегне
ненужно облъчване;
2. да впишат в направлението на пациента
медицинските индикации за изследване с йони-
зиращи лъчения;
3. да насочат пациента за изследване с прид-
ружаваща пълна медицинска документация.
Чл. 9. (1) Медицинското облъчване се про-
вежда от/или под ръководството на:
1. лекар с призната специалност съответно
по образна диагностика, нуклеарна медицина
или лъчелечение;
2. лекар със специалност, различна от посо-
чената в т. 1, или стоматолог, които притежа-
ват професионална квалификация за прилага-
не на медицинско облъчване в съответната спе-
циалност, придобита в рамките на учебната
програма на специалността или чрез програма
за допълнителна професионална квалификация
по реда на глава 4 от Наредба № 31 за следдип-
ломно обучение в системата на здравеопазва-
нето (ДВ, бр. 64 от 2001 г).
(2) Лекари и други медицински специалис-
ти, които извършват медицинско облъчване, но
не отговарят на изискванията на ал. 1, работят
под ръководството на лицата по ал. 1.
(3) Лицата по ал. 1 и 2 провеждат медицин-
ско облъчване след получаване на удостовере-
ние за правоспособност за извършване на съот-
ветните дейности с източници на йонизиращи
лъчения по реда на Закона за безопасно изпол-
зване на ядрената енергия (ЗБИЯЕ).
Чл. 10. (1) Окончателното решение за извър-
шване на медицинското облъчване се взема от
медицинските специалисти по чл. 9, ал. 1.
(2) Медицинските специалисти по ал. 1 мо-
гат да отхвърлят предписаното облъчване или
да го заменят с алтернативен метод след съгла-
суване с лекаря, предписал облъчването.
(3) Решенията по ал. 1 и 2 се отразяват в
медицинската документация на пациента и на
лечебното заведение.
Чл. 11. (1) Медицинското облъчване по
чл. 2, т. 1 се извършва с писменото съгласие
на пациента.
(2) Лекарят или стоматологът, който про-
вежда медицинското облъчване, е длъжен да
информира пациента за радиологичната про-
цедура и за възможната вреда от облъчването,
както и за риска при отказ от процедурата.
(3) Пациентът има право да откаже на всеки
етап изследването или процедурата, с изключе-
ние на случаите, когато се провежда здравен
скрининг при съществуваща епидемиологична
обстановка в страната или в съответния район.
(4) Съгласието за медицинско облъчване
на недееспособни лица се дава от техните за-
конни представители (родители, настойници
или попечители).
(5) В случаите, когато не е възможно да се
изпълнят условията по ал. 1 и 4, решението за
извършване на индивидуалното облъчване се
взема от лицата по чл. 9, ал. 1, като се отразява
в медицинската документация на пациента и в
документацията на лечебното заведение.
Чл. 12. (1) Медицинското облъчване се из-
вършва при спазване на медицинските стандар-
ти по чл. 6 от Закона за лечебните заведения.
(2) Когато диагностично изследване или
терапевтична процедура, свързана с медицин-
ско облъчване, не е регламентирана в медицин-
ския стандарт, индивидуалното облъчване може
да се извърши, ако:
1. лицата по чл. 9, ал. 1 обосноват необходи-
мостта от изследването или процедурата, отчи-
тайки специфичната є цел и индивидуалните
особености на пациента;
2. решението за прилагане на изследването
или процедурата е взето от екип от специалис-
ти, които участват при поставяне на диагнозата
и/или лечението на пациента;
3. решението за извършване на облъчването
е отразено писмено в медицинската докумен-
тация на пациента.
Чл. 13. Ръководителят на лечебното заведе-
ние осигурява на видно място пред кабинета:
1. информация за пациентите за провежда-
ните диагностични изследвания и/или терапев-
тични процедури и за риска от облъчването;