Държавен вестник, бр. 13, 2012 г., стр. 86

СТР.  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ТРАНСПОРТНИ СЪОРЪЖЕНИЯ
Раздел I
Общи положения
Чл. 103. (1) Изискванията на тази глава 
се прилагат при проектирането на основни-
те елементи и съоръжения на железопътни 
линии, републикански и местни пътища за 
сеизмични райони с Кс ≥ 0,10.
(2) Производствените, спомагателните, 
складовите и други сгради с транспортно 
предназначение се проектират при спазване 
изискванията на глави първа, втора и трета.
Чл. 104. Изчислителната сеизмична сила 
се определя по формула (1).
Чл. 105. При проектирането на тунели с 
дължина, по-голяма от 500 m, и на мостове 
с обща дължина, по-голяма от 500 m, с под-
порно разстояние, по-голямо от 50 m, или 
с височина на опорите, по-голяма от 50 m, 
сеизмичният коефициент Кс  и динамичните 
коефициенти βi се определят въз основа на 
данни от геоложки и инженерно-сеизмоло-
гични изследвания.
Чл. 106. При проектирането на транспортни 
съоръжения, включително мостове и тунели, 
които не са посочени в чл. 105, Кс се приема 
съгласно приложение № 5.
Чл. 107. Числените стойности на коефи-
циента на значимост С на транспортните 
съоръжения са съгласно табл. 2.
Чл. 108. Числените стойности на коефи-
циента на реагиране R на транспортните 
съоръжения са съгласно табл. 3.
Чл. 109. При проучването и проектирането 
на транспортни съоръжения за площадки с 
особени инженерно-геоложки условия (нали-
чие на минни разработки, на карст и др.п.) 
чакълестите почви се отнасят към група С 
съгласно табл. 1.
Чл. 110. Динамичните коефициенти βi се 
определят по формули (3), (4) и (5), както 
следва:
1. за тунели – в зависимост от групата на 
почвата, в която е проектиран тунелът, а за 
тунели с дължина над 500 m – съгласно чл. 105;
2. за мостове и подпорни стени – в зависи-
мост от почвата под нивото на фундирането, 
като при нееднородни почви се отчитат сред-
нотежестните стойности съгласно чл. 15, ал. 4;
3. за насипи и тръби под насипи – в зави-
симост от почвата под основата на насипа и 
съгласно чл. 15, ал. 4.
Раздел II
Трасиране на пътища
Чл. 111. При трасирането на пътища в 
райони със сеизмичен коефициент Кс ≥ 0,10 
неблагоприятните участъци, като свлачища, 
зони на възможни срутвания, заблатени места 
и др.п., се избягват.
Чл. 112. (1) Допуска се трасирането на 
пътища в райони със сеизмичен коефициент 
Кс ≥ 0,15 в нескални участъци при наклон, 
по-голям от 1:1,5, въз основа на специални 
инженерно-геоложки проучвания.
(2) Не се допуска трасирането на пътища 
в нескални участъци с наклон, по-голям или 
равен на 1:1.
Раздел III
Земно тяло и горно строене на железопътни 
линии
Чл. 113. (1) В райони със сеизмичен кое-
фициент Кс ≥ 0,27 и с височина на насипите 
(дълбочина на изкопите), по-голяма от 4 m, 
откосите на земното тяло от нескални почви 
се приемат с наклон 1:(b + 0,25), където 1:b 
е наклонът на откосите, проектирани в не-
сеизмични райони. Откоси с наклон 1:2,25 и 
по-полегати от тях се проектират при спазване 
изискванията на тази наредба.
(2) Допуска се откоси на изкопи, разположе-
ни в скални почви, както и откоси на насипи 
от скални почви със съдържание на по-малко 
от 20 на сто запълнител, да се проектират по 
същия начин както за несеизмични райони.
Чл. 114. Площадката на земното тяло 
върху склоновете се разполага изцяло върху 
тераса, изрязана в склона, или изцяло върху 
насипа. Преходните участъци се проектират 
с минимална дължина.
Чл. 115. В райони със сеизмичен коефи-
циент Кс ≥ 0,15 железопътните насипи, разпо-
ложени върху склонове при скални терени с 
наклон, по-голям от 1:1, се укрепват.
Раздел IV
Мостове
Чл. 116. Мостовете се разполагат извън 
зоните на тектоничните разломи, в участъци 
на речни долини с устойчиви склонове.
Чл. 117. При избора на конструктивна схема 
се предпочитат гредови мостове с прости и 
непрекъснати греди.
Чл. 118. Строителство на дъгови мостове 
се допуска само при наличието на скална 
основа. Петите на сводовете и на дъгите се 
опират на монолитни опори и се разполагат 
възможно по-ниско.
Чл. 119. В район със сеизмичен коефициент 
Кс > 0,15 минималното разстояние (l) в mm 
между челото на носещата греда и вътреш-
ния ръб на устоя или стълба се определя по 
формулата:
,
7
7,1
H
L
a
l
+
+
=
	
(15)
където:
а се приема, както следва:
 – 150 mm – при отвор до 30 m;
 – 250 mm – при отвор, по-голям от 30 m;
L е подпорното разстояние, m;
H – средната височина на колоните, m.