Държавен вестник, бр. 72, 2015 г., стр. 59

БРОЙ  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
5.3.5.10. пробна ексцизия на дълбоколежаща 
телесна тъкан, напр. мастна тъкан, фасция, мускул 
или от орган без отваряне на телесната кухина;
5.3.5.11. оперативно почистване на хематом 
като самостоятелна дейност;
5.3.5.12. хирургична обработка на рана от 
изгаряне на площ до 5 %; 
5.3.5.13. хирургична обработка на рани от 
измръзване; 
5.3.5.14. хирургична обработка на травматични 
мекотъканни кожни дефекти до 1 %; 
5.3.5.15. хирургична обработка на рани при 
метаболитни заболявания до 1 %; 
5.3.5.16. хирургична обработка на рани при 
съдови заболявания до 1 %; 
5.3.5.17. химична некректомия при изгаряния 
на площ до 3 %; 
5.3.5.18. шев на меки тъкани до ниво фасция 
с размери на раната до 5 см; 
5.3.5.19. венесекция;
5.3.5.20. раздуване на поставен експандер;
5.3.5.21. отстраняване на лигавична киста;
5.3.5.22. ексцизия на ръбец на езика;
5.3.5.23. оперативна корекция на ноздра;
5.3.5.24. корекция на ушни лобуси;
5.3.5.25. операция на фимоза;
5.3.5.26. циркумцизио;
5.3.5.27. операция на френулум препуции;
5.3.5.28. пластична операция на нокътния вал 
с покриване на дефекта;
5.3.5.29. закрита репозиция на фрактура на кости 
на носа, вкл. тампонада и превръзка на раните;
5.3.5.30. автотрансплантация на мастна тъкан 
за създаване на обем или попълване на загуба на 
тъкан в областта на лицето или тялото до 50 мл.
5.3.6. Манипулации: извършват се в лечебните 
заведения за болнична помощ и в лечебни заве­
дения за специализирана извънболнична помощ:
5.3.6.1. инжектиране на филъри;
5.3.6.2. електрохирургични манипулации за 
премахване на дермо-епидермални доброкачест­
вени тумори, телеангиектазии и др.; 
5.3.6.3. използване на лазери за дерматохи­
рургични процедури; 
5.3.6.4. инжектиране на ботулинов токсин;
5.3.6.5. химичен пилинг.
6. Диагностично-лечебни алгоритми
6.1. Алгоритъм за консултация и оценка 
на пациент, подлежащ на естетична опера­
ция – включва следните основни изисквания: 
6.1.1. Първоначална консултация трябва да 
бъде проведена с лекаря със специалност, който се 
предвижда да извърши хирургичната процедура.
6.1.2. Всеки друг специалист, участващ в 
процеса на консултация, трябва да обяви името 
си, специалността и квалификациите си и да 
обясни ролята си в рамките на консултация­
та, т.е. младши лекар в процес на обучение, 
медицински секретар или медицинска сестра; 
консултиращият лекар трябва да обясни ролята 
им по време на прегледа или при оценката на 
общото здравословно състояние.
6.1.3. Медицинските сестри не са обучени да 
оценяват/обсъждат оперативния риск, техниката 
или резултата – лекарят е отговорен за внимател­
ното оценяване на пациентите и поема изцяло 
процеса на даване на съгласие. 
6.1.4. Добра практика е носенето на баджове 
за идентификация.
6.1.5. Консултиращият лекар трябва да ин­
формира пациента за възможните резултатни 
показатели от процедурите, които извършва, за 
устройствата, които използва, и трябва да е в 
състояние да ги свързва с алтернативни проце­
дури и устройства.
6.1.6. Консултиращият лекар трябва да пре­
доставя информация, която е разбираема, сво­
евременно представена, проверима, точна, 
изчерпателна, вярна и неподвеждаща.
6.1.7. Консултиращият лекар трябва да пре­
доставя информация относно целта, ползите, 
рисковете и възможните негативни последици 
от дадена естетична хирургична процедура, по­
тенциалните позитивни и негативни резултати и 
възможни избори, включително и информация 
за разходите.
6.1.8. При използване на устройство или 
имплантати консултиращият лекар осигурява 
прозрачна информация по отношение на из­
бора на конкретното устройство или имплант 
и възможни алтернативи. При поискване кон­
султиращият лекар може да предоставя или 
препоръчва литература относно устройството 
или импланта.
6.1.9. В края на първата консултация всички 
пациенти трябва да са наясно с рисковете и 
ползите от предложената естетична хирургична 
процедура и трябва да им бъде предоставена 
възможност добре да обмислят решението си въз 
основа на получената информация и проведените 
разговори, преди да решат да продължат.
6.1.10. Пациентите трябва да са информирани, 
че по-нататъшните консултации са препоръчи­
телни и могат да бъдат насърчавани.
6.1.11. Процесите, предназначени да отразяват 
целта на резултата, трябва да се използват добро­
съвестно. Ограниченията на процеса трябва да 
бъдат обяснени на пациента. Когато се използват 
примерни снимки за демонстриране на резултати, 
те трябва да са придружени от информацията, 
че резултатът не може да бъде гарантиран.
6.1.12. Първоначалната/ите консултация/и 
трябва да включва/т:
6.1.12.1. оценка на общото здравословно със­
тояние на пациента (съответен преглед);
6.1.12.2. проучване на конкретните естетични 
притеснения; 
6.1.12.3. оценка на психичното здраве/психо­
логическото състояние на пациента;
6.1.12.4. оценка на очакванията на пациента; 
6.1.12.5. искане за съответни кръвни и други 
параклинични изследвания;
6.1.13. Информирано съгласие е препоръчи­
телно да се предостави в края на консултацията.
6.2. Лечебно-диагностични алгоритми на 
поведение при изгаряния: 
6.2.1. В амбулаторията за специализирана 
медицинска помощ (индивидуална или групова 
практика) и медицински център и диагностично-
консултативен център специалистите по ПВЕХ 
извършват първоначална клинична оценка на 
тежестта на изгарянето, като анализират фак­
торите, които я определят.