Държавен вестник, бр. 48, 2014 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
§ 69, т. 1, 3, 4, 6, 7, 8, § 70, т. 3, буква „а“ 
от преходните и заключителните разпоредби
На мястото на съществуващата Глав­
на дирекция „Национална полиция“ да се 
създадат две главни дирекции – „Крими­
нална полиция“ и „Охранителна полиция“. 
Мотивите на вносителя се ограничават до 
това, че с реализирането на тази структурна 
реформа ще се създадат възможности за по-
добра координация, ръководство и контрол 
при осъществяването на охранителната, 
оперативно-издирвателната и дейността 
по разследване на престъпления, без да се 
посочват механизмите, чрез които ще се 
постигне това. 
Право на всяко правителство е да предлага 
оптимизиране и повишаване ефективността на 
администрацията. Това обаче трябва да стане 
след задълбочен анализ на недостатъците на 
проведената през 2012 г. реформа и предста­
вяне на убедителни аргументи за необходи­
мостта от връщане на старото положение. Без 
наличието на посочената информация остава 
впечатлението, че се постига единствено 
увеличаване на ръководния и администра­
тивен апарат. Не мога да бъда убеден, че ще 
се подобри координацията и ефективността 
на министерството, след като едновременно 
на главни дирекции „Криминална полиция“ 
и „Охранителна полиция“ се възлага осъ­
ществяване на основна охранителна дейност. 
Главна дирекция „Криминална полиция“ е 
национална специализирана структура за 
осъществяване на дейност по разследване 
на престъпления, но е предвидено Главна 
дирекция „Охранителна полиция“ също да 
участва в осъществяване на тази дейност. 
V. Относно чл. 63
Като мярка за подобряване противодей­
ствието на битовата престъпност се въвежда 
фигурата на извънщатния сътрудник. Пред­
вижда се извънщатните сътрудници, без да 
им се предоставят полицейски правомощия 
и без да получават възнаграждение, да под­
помагат полицейските органи в дейността 
им по противодействие на престъпността 
и опазване на обществения ред. Приетото 
законодателно решение е бланкетно, с липса 
на визия как и какви конкретни функции 
ще изпълняват извънщатните сътрудници. 
Недопустимо е първични обществени отно­
шения, които следва да се регламентират на 
ниво закон, да бъдат уредени с подзаконов 
нормативен акт – наредба на министъра.
VI. Относно чл. 163
По отношение развитието на професи­
оналната кариера се изоставя моделът на 
провеждане на конкурс. Новата система за 
кариерно развитие се основава на персонална 
оценка на изпълнението на длъжността, в 
която се включват компетентност – квалифи­
кация (знания и умения) и опит и принос за 
постигане на целите, включително получени 
отличия и награди и наложени наказания. 
Смятам, че в закона липсват достатъчно 
гаранции за създаване на условия за обек­
тивност при професионалното развитие на 
държавните служители в тази изключително 
важна за опазване на основни права и свободи 
на гражданите институция. Конкурсното на­
чало позволява състезателност и залагане на 
обективни критерии за развитие в кариерата. 
Няма пречки компетентността на служи­
телите, опитът и приносът за постигане на 
резултати да бъдат заложени като критерии 
при провеждането на конкурса. Конкурсът 
обаче позволява и оценка на притежаването 
на специална подготовка, професионални 
умения и опит за заемане на конкретната 
по-висока длъжност. 
VII. Относно чл. 248, ал. 2
Законът възлага на Съвета за социал­
но партньорство (Съвета) да осъществява 
социалния диалог между работодателя и 
служителите в МВР за разрешаване на въ­
просите, свързани с трудовите и служебните 
отношения и със социално-икономическите 
права и интереси на служителите, в дух 
на сътрудничество, взаимни отстъпки и 
зачитане интересите на всяка от страните. 
В този Съвет обаче могат да участват само 
синдикални организации на служителите в 
МВР, в които членуват повече от 5 на сто 
от общата щатна численост на служителите 
в МВР, и имат изградени звена в повече от 
една трета от структурите на МВР. 
Не може да има аналогия между Съвета 
за социално партньорство и Националния 
съвет за тристранно сътрудничество. На 
Националния съвет за тристранно сътруд­
ничество се обсъжда държавната политика 
за регулирането на трудовите и непосред­
ствено свързаните с тях отношения, осигу­
рителните отношения, както и въпросите 
на жизненото равнище между работници, 
работодатели и правителство. Доколкото се 
решават въпроси на национално равнище, 
е невъзможно участие на всички учредени 
в страната синдикални и работодателски 
организации и е обществено оправдано да 
се предвижда и по-висока представителност 
на тези организации поради естеството на 
обсъжданите въпроси. Съветът за социално 
партньорство обаче трябва да решава въпро­
сите с трудовите права между работодателя 
и всички работещи по трудово и служебно 
правоотношение в МВР, поради което е не­
допустимо да се изключват представители 
на синдикални организации. 
Конституцията гарантира на гражданите 
правото на труд. Член 48, ал. 5 от нея въ­
вежда минималните стандарти на правото