Държавен вестник, бр. 34, 2005 г., стр. 15

Б Р О Й  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
Р Е Ш И :
1. Продължава с две години срока на разре-
шението за търсене и проучване на нефт и газ в
блок “А—Ловеч”.
2. Размерът на блок “А—Ловеч” се намаля-
ва от 3558 кв. км на 2658 кв. км и се определя
с координатите на граничните точки от № 1 до
30 включително, посочени на карта и описани
в приложение—неразделна част от допълни-
телното споразумение към договора за търсе-
не и проучване.
3. За срока на продължението титулярите
на разрешението “Аншуц България”—ЕООД,
София, “Рамко България Лимитид”—Абър-
дийн, Шотландия, и “Проучване и добив на нефт
и газ”—АД, София, се задължават да извър-
шат търсещо-проучвателни работи по видове
и обеми съгласно работна програма—нераз-
делна част от допълнително споразумение към
договора за търсене и проучване, включваща
минимум:
3.1. провеждане на 3-D сеизмични проучва-
ния—минимум 300 кв. км;
3.2. обработка и интерпретация на сеизмич-
ните проучвания от т. 3.1;
3.3. изграждане на концепция за сондиране;
3.4. проектиране и сондиране поне на един
проучвателен сондаж при положителни резул-
тати от дейностите по т. 3.1 и 3.2.
4. Упълномощава министъра на околната
среда и водите да подпише с титулярите “Ан-
шуц България”—ЕООД, София, “Рамко Бълга-
рия Лимитид”—Абърдийн, Шотландия, и “Про-
учване и добив на нефт и газ”—АД, София, до-
пълнително споразумение към договора за тър-
сене и проучване на нефт и газ в блок “А—Ло-
веч” в едномесечен срок от обнародването на
решението в “Държавен вестник”.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
17558
РЕШЕНИЕ № 271
ОТ 11 АПРИЛ 2005 Г.
за приключване на процедурата за определяне
на концесионер за част от минералната вода
от находище “Бързия”, с. Бързия, община Бер-
ковица, област Монтана, обект—изключител-
на държавна собственост, без провеждане на
присъствен конкурс
На основание чл. 17, ал. 1 от Закона за кон-
цесиите във връзка с Решение № 900 на Минис-
терския съвет от 2004 г. за предоставяне на вто-
ра концесия за част от минералната вода,
обект—изключителна държавна собственост, от
находище “Бързия”, с. Бързия, община Берко-
вица, област Монтана, разкрита чрез сондаж
№ 1 (ДВ, бр. 104 от 2004 г.), и доклад на коми-
сията по чл. 10 от Закона за концесиите, опре-
делена със Заповед № Р-84 на министър-пред-
седателя от 30 ноември 2004 г.
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
Р Е Ш И :
Приключва процедурата за определяне на
концесионер за част от минералната вода от
находище “Бързия”, с. Бързия, община Берко-
вица, област Монтана (втора концесия), откри-
та съгласно Решение № 900 на Министерския
съвет от 2004 г. (ДВ, бр. 104 от 2004 г.), без про-
веждане на присъствен конкурс поради липса
на заявили участие в присъствения конкурс лица.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
17559
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ОКОЛНАТА СРЕДА И ВОДИТЕ
СТОКХОЛМСКА КОНВЕНЦИЯ
за устойчивите органични замърсители (Ра-
тифицирана със закон, приет от XXXIX Народ-
но събрание на 30 септември 2004 г.—ДВ, бр. 89
от 2004 г. В сила за Република България от
20 март 2005 г.)
Страните по тази конвенция,
Като признават, че устойчивите органични
замърсители притежават токсични свойства, ус-
тойчиви са на разграждане, натрупват се в орга-
низмите, пренасят се по въздуха, водата и чрез
мигриращите биологични видове през между-
народните граници и се отлагат далече от мяс-
тото на тяхното изпускане, където акумулират
в сухоземните и водните екосистеми,
Като съзнават загрижеността за здравето,
особено в развиващите се страни, произтичаща
от локалното излагане на действието на устой-
чиви органични замърсители и в частност въз-
действието им върху жените и чрез тях върху
бъдещите поколения,
Като потвърждават, че арктичните екосис-
теми и местните общества са подложени на осо-
бен риск от биологично натрупване на устойчи-
ви органични замърсители и че замърсяването
на техните традиционни храни представлява
проблем на общественото здравеопазване,
Като съзнават нуждата от глобални действия
срещу устойчивите органични замърсители,
Като вземат под внимание Решение 19/13 С
от 7 февруари 1997 г. на Управителния съвет
на Програмата на ООН за околна среда за