Държавен вестник, бр. 90, 2022 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  90
1. през което са говорили техните народни 
представители;
2. за което народните представители от 
съответните парламентарни групи са правили 
реплики или са вземали думата по процедурни 
въпроси.
(4) Допускат се до три изказвания на на-
родни представители, които искат да изразят 
мнение, различно от това на парламентарната 
група, в която членуват. Времето за изказване 
на народен представител е до 3 минути.
(5) Ако народен представител превиши 
определеното по ал. 1 – 4 време за изказване, 
председателят, след като го предупреди, му 
отнема думата.
(6) Предвиденият в ал. 1 – 5 ред не се при-
лага при обсъждане на законопроектите на 
второ гласуване.
Чл. 54. (1) Народният представител има 
право на реплика.
(2) Репликата е кратко възражение по съще-
ството на приключило изказване. Тя се прави 
веднага след изказването и е в рамките на не 
повече от 2 минути.
(3) По едно и също изказване могат да бъдат 
направени най-много до три реплики, като се 
редуват представители на различни парламен-
тарни групи, ако такива са заявили.
(4) Репликираният народен представител 
има право на отговор (дуплика) с времетраене 
до 3 минути след приключване на репликите.
Чл. 55. (1) Народният представител има пра-
во на лично обяснение до 2 минути, след като 
в изказване на пленарно заседание е засегнат 
лично и поименно.
(2) Народният представител има право на 
обяснение на своя различен от формираното 
мнозинство вот в рамките на 2 минути след 
гласуването.
(3) Право на обяснение на вот има само този 
народен представител, който при обсъждането 
на въпроса не се е изказвал.
(4) За обяснение на вот думата се дава 
най-много на трима народни представители, 
като се редуват представители на различни 
парламентарни групи, ако такива са заявили.
(5) Не се допуска обяснение на вот след 
тайно гласуване или след гласуване на проце-
дурни въпроси.
Чл. 56. След като списъкът на изказващите 
е изчерпан или са се изказали представителите 
на всички парламентарни групи съгласно раз-
пределението на времето за изказване по чл. 53 
и няма направени искания за удължаване на 
времето, председателят обявява разискванията 
за приключени.
Чл. 57. (1) Когато е направено процедурно 
предложение, думата се дава на един народен 
представител, който не е съгласен с него. Пред-
ложението се поставя веднага на гласуване, 
без да се обсъжда.
(2) Упражняването на правото по ал. 1 не 
може да засяга правата на парламентарните 
групи по чл. 53, ал. 1 и 2.
Чл. 58. (1) Заседанието може да бъде пре-
кратено или отложено с решение на Народното 
събрание по предложение на председателя или 
на парламентарна група.
(2) Когато са постъпили предложения за 
прекратяване на заседанието и за отлагането 
му, първо се гласува предложението за прекра-
тяване на заседанието.
Чл. 59. (1) При шум или безредие, с което 
се пречи на работата на народните предста-
вители, или когато важни причини налагат, 
председателят може да прекъсне заседанието 
за определено време.
(2) Всяка парламентарна група може да по-
иска прекъсване на заседанието за не повече от 
30 минути веднъж на заседание. Председателят 
прекъсва заседанието веднага след като това 
бъде поискано и определя продължителността 
на прекъсването, което не може да бъде по-
малко от 15 минути. Времето на заседанието 
се удължава с времето на прекъсването.
(3) Извън случаите по ал. 1 и 2 председате-
лят по своя инициатива може да дава почивка.
Чл. 60. (1) Членовете на Министерския съ-
вет имат право да присъстват на заседанията 
на Народното събрание. По тяхно искане те 
се изслушват с предимство. Председателят на 
Народното събрание може да определя времето, 
през което членовете на Министерския съвет 
говорят по определен въпрос.
(2) Всяка парламентарна група може да из-
рази становище по темата, по която е говорил 
членът на Министерския съвет, в рамките на 
две минути, когато темата не е включена като 
точка в дневния ред.
(3) Член на Министерския съвет, който 
присъства на обсъждане на точка от дневния 
ред, може да вземе отношение в рамките на 
5 минути, след като получи думата от пред-
седателя.
Чл. 61. (1) Гласуването е лично. Гласува се 
„за“, „против“ или „въздържал се“. Гласуването 
се извършва явно. Народното събрание може 
да реши отделно гласуване да бъде тайно.
(2) Явното гласуване се извършва чрез:
1. компютризирана система за гласуване;
2. вдигане на ръка;
3. ставане от място при поименно извикване 
по азбучен ред и отговаряне със „за“, „против“ 
или „въздържал се“;
4. саморъчно подписване;
5. поименно изписване имената на народните 
представители и начина на тяхното гласуване 
чрез компютризираната система за гласуване.
(3) При компютризираната система гласува-
нето става чрез биометрични данни на всеки 
един народен представител или чрез система, 
задействана с биометрични данни на всеки 
един народен представител.