Държавен вестник, бр. 45, 2005 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  45
то на разпоредбите, които самите преходни и
заключителни разпоредби трябва да приве-
дат в действие. В този смисъл противоконс-
титуционността на § 44—54 и на § 26
ЗИДЗМПВВППРБ обуславя противоконститу-
ционността на § 77—81 от преходните и заклю-
чителните разпоредби. Като отчита обаче, че
определеният от законодателя срок за дейст-
вие на преходните и заключителните разпо-
редби е изтекъл още преди образуването на
това дело и те са престанали да бъдат част от
правния мир, Конституционният съд приема,
че не е необходимо да преценява съответстви-
ето им с Конституцията. Това е така, доколко-
то правният ефект от решението на съда за
обявяване на противоконституционността на
законовите норми е да спре прилагането им,
но в случая това би било лишено от смисъл,
тъй като преходните и заключителните разпо-
редби принадлежат на историята.
Още повече, че в съответствие с чл. 151, ал. 2
от Конституцията решенията на Конституци-
онния съд се обнародват в 15-дневен срок от
приемането им и влизат в сила 3 дни след об-
народването им в “Държавен вестник”. Про-
тивоконституционният акт или частта от акта,
обявена за несъответстваща на Конституция-
та, не се прилага от влизане на закона в сила.
След като Конституционният съд не може да
обяви нищожност на нормите на закона, а ви-
зираните преходни разпоредби на закона е
трябвало да прекратят действието си не само
преди влизане в сила на решението на съда, но
и преди неговото постановяване, то всяко про-
изнасяне в случая би било безпредметно, до-
колкото самите разпоредби, чиято конститу-
ционност се иска да бъде проверена, са преста-
нали да бъдат част от правния мир.
По изложените съображения и на основание
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията Конститу-
ционният съд
Р Е Ш И :
1. Обявява за противоконституционни раз-
поредбите на § 26, с който се създава нов чл. 103б
ЗМПВВППРБ; § 44, с който раздел IV Приста-
нищна администрация с чл. 113—115 става раз-
дел V от ЗМПВВППРБ; на § 45, с който се съз-
дава раздел VI Национална компания “Приста-
нища” от ЗМПВВППРБ; § 46, с който се създава
чл. 115а ЗМПВВППРБ; § 47, с който се създава
чл. 115б ЗМПВВППРБ; § 48, с който се създава
чл. 115в ЗМПВВППРБ; § 49, с който се създава
чл. 115г ЗМПВВППРБ; § 50, с който се създава
чл. 115д ЗМПВВППРБ; § 51, с който се създава
чл. 115е ЗМПВВППРБ; § 52, с който се създава
чл. 115ж ЗМПВВППРБ; § 53, с който се създава
чл. 115з ЗМПВВППРБ; § 54, с който се създава
чл. 115и ЗМПВВППРБ.
2. Отхвърля искането на група от 49 народни
представители от XXXIX Народно събрание за
обявяване на противоконституционност на § 25,
с който се създава нов чл. 103а от Закона за
морските пространства, вътрешните водни пъ-
тища и пристанища на Република България.
3. Прекратява производството по делото в
частта за обявяване противоконституционност
на § 77—81 от преходните и заключителните
разпоредби от Закона за изменение и допълне-
ние на Закона за морските пространства, вът-
решните водни пътища и пристанища на Репуб-
лика България.
Съдиите Румен Янков, Мария Павлова и
Емилия Друмева са подписали решението с
особено мнение по т. 1 от диспозитива на ре-
шението.
Председател: Неделчо Беронов
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
на конституционни съдии
по конституционно дело № 10 от 2004 г.
 Румен Янков
Не съм съгласен с решението в частта му, с
която Законът за изменение и допълнение на
Закона за морските пристанища, вътрешните
водни пътища и пристанища (по-долу законът)
е отменен.
Според решението с оспорения закон обра-
зуваното на основание чл. 62 от Търговския
закон държавно предприятие Национална ком-
пания “Пристанища” (“компанията”) недопус-
тимо съчетава:
 А. Държавни функции и Б. Извършва ста-
топанска дейност.
А. Като начало съдът, като се позовава на
трайната си практика, приема, че държавата
може да прехвърля свои функции на субекти,
които не са държавни органи. След това обаче
развива основната си теза и приема, че такива
функции не могат да се предоставят на държав-
но предприятие. Но вторият извод противоре-
чи на първия—че държавните предприятия,
чието имущество е производно от държавната
собственост, могат да бъдат третирани по раз-
личен начин спрямо недържавните субекти. За-
това по-нататък в решението се борави с обте-
каемата предпоставка “функции на държавата
и отношението им към държавния суверени-
тет”. Съдържанието на суверенитета е опреде-
лено чрез “неговото ядро—да реализира и под-
държа легитимен монопол върху насилието в
националната държава; да опазва обществения
ред; основните права и свободи; собствеността
на гражданите; да гарантира сигурността и прав-
ния мир; вътрешната политика на република-
та; правораздаване; налагане на данъци” и все
в този дух нататък.