Държавен вестник, бр. 48, 2022 г., стр. 151

БРОЙ  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  151  
№ 5003 от 20.04.2021 г., постановено по адм. 
дело № 9163/2020 г. по описа на Върховния 
административен съд, пето отделение.
Касаторът поддържа оплаквания за непра­
вилност на обжалвания съдебен акт поради 
нарушение на материалния закон, съществено 
нарушение на съдопроизводствените правила 
и необоснованост – отменително основание 
по чл. 209, т. 3 от АПК.
Навежда доводи, че обжалваният акт не 
попада в легалната дефиниция, посочена в 
чл. 1а от Закона за нормативните актове 
(ЗНА), тъй като процесните Изисквания на 
НЗОК при лечение с хроничен вирусен С 
хепатит при болни над 18-годишна възраст 
в извънболничната помощ (Изискванията) 
не отговарят на кумулативно изискуемите 
критерии за нормативен акт.
Твърди, че атакуваният акт не е нормати­
вен административен акт, тъй като неговите 
„правила“ засягат една изрично и конкретно 
определена група от лица (пациенти, лекари-
специалисти, гастроентеролози и РЗОК) и не 
са издадени от държавен орган по смисъла 
на ЗНА и АПК.
Излага съображения, че обнародването на 
процесния акт в „Държавен вестник“ само 
по себе си не е част от фактическия състав 
по издаването на акта и следователно не е 
условие за влизането му в сила и поставянето 
му в действие, тъй като само изрично посо­
чените в ЗЗО и ПУДНЗОК актове подлежат 
на обнародване в ДВ.
Според касатора решението на съда е не­
мотивирано, тъй като съдебният състав не е 
обсъдил изобщо медицинските и здравните 
причини, довели до приемане на процесния акт.
Допълнителни съображения излага в пис­
мени бележки. Моли за отмяната му. Не 
претендира разноски.
Ответните страни – Сдружение „Хепактив“ 
и Б. Георгиева, чрез процесуални представи­
тели в писмен отговор оспорват касационната 
жалба. Претендират разноски.
Участвалият в касационното производство 
представител на Върховната административна 
прокуратура дава заключение за неосновател­
ност на касационната жалба.
При извършената касационна проверка на 
съдебното решение по наведените от страните 
основания и съобразно чл. 218, ал. 2 АПК 
съдът намира следното:
С атакуваното решение, постановено в про­
изводство по чл. 185 и сл. АПК, Върховният 
административен съд, тричленен състав, е 
обявил нищожността на Изисквания на НЗОК 
при лечение с хроничен вирусен С хепатит 
при болни над 18-годишна възраст в извън­
болничната помощ, утвърдени от управителя 
на Националната здравноосигурителна каса, 
в сила от 15 август 2020 г., и е осъдил НЗОК 
да заплати на Сдружение „Хепактив“ и Б. 
Георгиева разноски по делото.
За да постанови този резултат, съдът е 
приел, че оспореният акт е издаден от ком­
петентен орган съгласно чл. 58, ал. 3 във 
връзка с ал. 1 от Националния рамков договор 
(НРД) между НЗОК и Българския лекарски 
съюз за 2020 – 2022 г., в качеството му на 
управител на НЗОК, за когото е предвиде­
но, че утвърждава Изисквания за издаване 
на протоколи за провеждане на лечение по 
конкретни заболявания и групи лекарствени 
продукти след решение на Надзорния съвет 
и предварително съгласуване с Българския 
лекарски съюз.
Съдът е счел, че не е спазена нормата на 
чл. 58, ал. 4 НРД за публикуване на Изис­
кванията на интернет страницата поне 15 
работни дни преди датата на влизане в сила, 
нито изискването на чл. 58, ал. 5 НРД за уве­
домяване на изпълнителите на медицинска 
помощ в срок не по-малък от 7 дни преди 
влизането в сила на Изискванията чрез РЗОК.
Решаващият състав е приел, че оспоре­
ните Изисквания, утвърдени от управителя 
на НЗОК, по своето естество представляват 
нормативен административен акт по смисъла 
на чл. 75, ал. 1 АПК.
Според съда обстоятелството, че актът 
е озаглавен „Изисквания“, не променя не­
говата правна същност, която се определя 
от съдържанието, а не от наименованието, 
поради което определянето на Изискванията 
като нормативен административен акт не е 
изключено от разпоредбата на чл. 7 ЗНА.
В обобщение съдът е формирал решаващ 
извод за наличие на съществен порок на 
акта – необнародване в ДВ, водещ до неговата 
нищожност.
Съдът е посочил, че разпоредбата на чл. 58 
НРД относно публикуването на интернет стра­
ницата на НЗОК и уведомяването на изпъл­
нителите на медицинска помощ не дерогира 
изискванията на АПК и ЗНА за обнародване 
в „Държавен вестник“ на нормативен акт, 
чийто издател не е общински съвет.
Решението е правилно.
Изцяло се споделят изводите на тричленния 
състав на ВАС за нормативен характер на 
процесните Изисквания на НЗОК при лечение 
с хроничен вирусен С хепатит при болни над 
18-годишна възраст в извънболничната помощ.
Противно на тезата на касатора оспореният 
акт отговаря на кумулативно определените 
критерии за нормативен административен 
акт, посочени в чл. 1а ЗНА, аналогично в 
чл. 75 АПК.
Изискванията са издадени от компетен­
тен съобразно Националния рамков договор 
между НЗОК и Българския лекарски съюз