Държавен вестник, бр. 67, 2010 г., стр. 92

СТР.  92	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
2.5.9. Установяване, документиране и инфор­
миране на съответните институции за всички 
сериозни и неочаквани странични ефекти от 
провежданото лечение при болни с хематоло­
гични заболявания.
3. Професионална компетентност и про­
фесионална квалификация в специалността 
„Клинична хематология“;
3.1. Под компетентност в клиничната хе­
матология се разбира устойчиво, адекватно, 
умело и качествено решаване на проблемите на 
диагностицирането, лечението, профилактиката 
и/или изучаването на заболяванията на кръвта 
и кръвотворните органи, на хематологичните 
усложнения и изяви на заболявания на други 
органи и системи.
3.1.1. Лекарска компетентност
3.1.1.1. Лечебно-диагностичната дейност 
по отношение на пациенти с хематологични 
заболявания се оказва от лекари със следната 
професионална квалификация:
а) общопрактикуващ лекар: разпознава болни 
с хематологични заболявания и усложнения 
и насочва за консултация с лекар с призната 
специалност „Клинична хематология“;
б) лекар, специализиращ клинична хематоло­
гия: разпознава болни с хематологични заболя­
вания и усложнения и насочва за консултация 
с лекар с призната специалност „Клинична 
хематология“;
в) лекар с призната специалност „Клинич­
на хематология“: осъществява самостоятелна 
дейност в диагностиката и лечението на хема­
тологичните заболявания и хематологичните 
усложнения при други заболявания;
г) лекар с призната специалност „Клинична 
хематология“, хабилитирано лице или с допъл­
нителна квалификация за високоспециализи­
рана дейност в областта на хематологията: 
осъществява дейности в ключови области и 
подобласти на клиничната хематология, както и 
учебно-преподавателска, диагностично-лечебна 
и научно-консултативна;
д) консултант – лекар с призната специ­
алност, различна от клинична хематология: 
консултира специфичните усложнения на съ­
ответните органи и системи и тяхното лечение 
на фона на хематологично заболяване.
3.2. Следдипломна квалификация
3.2.1. Медицинска специалност „Клинична 
хематология“ се придобива по реда на Наредба 
№ 34 от 2007 г. за придобиване на специалност 
в системата на здравеопазването и Закона за 
здравето (ДВ, бр. 7 от 2007 г).
3.2.2. Придобиването на научна степен/зва­
ние или допълнителна специалност е основание 
за упражняване на учебна и консултативна 
дейност с повишена сложност и интердисци­
плинарен характер.
3.3. Дейности, за които е необходима до­
пълнителна квалификация:
3.3.1. Дейности с повишена сложност:
а) лечение на пациенти с хематологични 
заболявания в група с неблагоприятен прог­
ностичен индекс;
б) приложение на високодозова химиотера­
пия, миелоаблативна химиотерапия и режими 
с редуциран интензитет;
в) използване на таргетна терапия;
г) трансплантация на хемопоетични ство­
лови клетки;
д) владеене на аферезна техника.
3.3.2. Интердисциплинарни дейности:
а) специализирана хематологична лабора­
торна диагностика;
б) колекция на хемопоетични стволови 
клетки от периферна кръв, костен мозък от 
пациенти или здрави донори;
в) обработка, криоконсервиране и съхранение 
на продукти от хемопоетични стволови клетки.
4. Качество на диагностично-лечебния про­
цес в специалността „Клинична хематология“.
4.1. Качество в клиничната хематология. Под 
качество в клиничната хематология се разбира 
възможност за осигуряване на продължителна, 
комплексна и координирана хематологична 
помощ при заболявания на кръвта и кръвотвор­
ните органи за всички лица, съответстваща 
на доказателствено базирана медицина при 
най-съвременно биомедицинско, психологично 
и социално-природно разбиране за здравето.
4.2. Качество на диагностичния процес. Ди­
агностицирането на заболяванията на кръвта и 
кръвотворните органи представлява комплекс 
от процедури (Standart Operating Procedures), 
осигуряващи съвременна и точна диагноза на 
отделните нозологични единици. 
4.2.1. В изграждането на диагнозата се при­
лагат конвенционални и съвременни физикални 
данни и биохимични показатели, хистологични, 
имунохистохимични, цитохимични, флоуцито­
метрични, цитогенетични, молекулярно-гене­
тични, хирургични и образни методи, включени 
в специални диагностични панели. 
4.2.2. Неотменна част на диагностичния 
процес е изследването и обсъждането на ком­
плекс прогностични показатели и създадените 
на тяхна основа специфични прогностични и 
стадийни системи, които разпределят пациен­
тите в отделни рискови групи, предопределят 
терапевтичната стратегия, прогнозата и пре­
живяемостта. 
4.2.3. Окончателната диагноза при злокачест­
вените заболявания на кръвта и кръвотворните 
органи се приема от Клинична комисия, със­
тавена от хематолози, хисто-/имунопатолози, 
лъчетерапевти и специалисти по образна диаг­
ностика, имащи отношение към диагностичния 
процес, разпределението по клинични стадии 
и лечебна стратегия.
4.2.4. Клиничната комисия се създава към 
хематологични структури от III ниво със запо­
вед на ръководителя на лечебното заведение, 
определяща поименно нейния състав, структура,