Държавен вестник, бр. 105, 2005 г., стр. 87

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  87
5. погасяване на парични задължения чрез
прехвърляне на собственост, ако връщането би
довело до увеличаване на сумата, която публич-
ните взискатели биха получили при разпределе-
ние на осребреното имущество на длъжника;
6. сделки, извършени във вреда на публич-
ните взискатели, по които страна е свързано с
длъжника лице.
(2) Недействителността по ал. 1 се обявява
по иск на съответния публичен взискател или
на публичния изпълнител по реда на Граждан-
ския процесуален кодекс.
(3) Извън случаите по ал. 1 правата на кре-
дитора по чл. 134 и 135 от Закона за задължени-
ята и договорите могат да бъдат упражнени от
съответния публичен взискател или от публич-
ния изпълнител. В тези случаи знанието на
лицето, с което длъжникът е договарял, за ув-
реждането по чл. 135, ал. 1 от Закона за задъл-
женията и договорите се предполага до доказ-
ване на противното, ако третото лице и длъж-
никът са свързани лица.
Присъединяване на кредитори
Чл. 217. (1) В производствата по този дял
могат да се присъединяват публични взиска-
тели, както и кредитори, чието вземане е обез-
печено с ипотека, залог или особен залог, как-
то и тези, които са упражнили право на за-
държане.
(2) Присъединяването се допуска с разпо-
реждане на публичния изпълнител до изготвя-
нето на разпределението на събраните суми.
Публичните взискатели се присъединяват с
писмено заявление до публичния изпълнител,
към което прилагат изпълнителното основание.
(3) Присъединилият се взискател има същи-
те права в изпълнителното производство, как-
вито има и първоначалният взискател.
(4) Извършените до присъединяването из-
пълнителни действия ползват и присъединилия
се взискател.
(5) Разпоредбите на ал. 1 не се прилагат в
случаите по чл. 177.
Противопоставимост на обезпечения
Чл. 218. Заложният кредитор или кредито-
рът, упражнил право на задържане, може да
противопостави вземането си на публичния
взискател въз основа на писмени доказателст-
ва с достоверна дата.
Конкуренция между публични вземания
Чл. 219. (1) Когато производството е за съ-
биране на разнородни публични вземания и
имуществото на длъжника не е достатъчно за
тяхното погасяване независимо от прилагани-
те способи или от реда, по който се събират
тези вземания, постъпленията до изчерпването
им се разпределят по следния ред:
1. за данъчните и митническите задължения
и задълженията за задължителни осигурител-
ни вноски—съразмерно;
2. за други публични задължения, които пос-
тъпват направо в републиканския и/или мест-
ния бюджет—съразмерно;
3. за други публични вземания—съразмерно.
(2) При спор между публични взискатели
въпросът се решава от министъра на финанси-
те или от оправомощено от него лице, чието
решение не подлежи на обжалване.
Раздел IV
Действия
Образуване на изпълнително дело
Чл. 220. (1) Когато публичното вземане не
бъде платено в срок, изпълнителното основа-
ние се изпраща на публичния изпълнител на
Агенцията за държавни вземания по постоян-
ния адрес или седалището на длъжника, съот-
ветно в компетентната териториална дирекция
на Националната агенция за приходите, за об-
разуване на изпълнително производство.
(2) Публичният изпълнител при необходи-
мост може да препрати изпълнителното дело
за извършване на изпълнителни действия на друг
публичен изпълнител. В този случай публични-
ят изпълнител указва действието и срока за
извършването му. След извършване на съответ-
ното действие публичният изпълнител връща
изпълнителното дело.
Започване на производството
Чл. 221. (1) Когато задължението не е изпла-
тено в 7-дневния срок от получаването на пока-
ната по чл. 182, ал. 1, публичният изпълнител
пристъпва към изпълнение, като е длъжен да
изпрати на длъжника съобщение, с което му дава
7-дневен срок за доброволно изпълнение.
(2) Съобщението трябва да посочва изпъл-
нителното основание, номера на изпълнител-
ното дело и взискателя и да съдържа преду-
преждение към длъжника, че ако в дадения му
срок не изпълни задължението си, ще се прис-
тъпи към принудително изпълнение.
(3) Когато са налице няколко отделни из-
пълнителни основания за различни публични
задължения, образува се едно изпълнително
дело, като се осигурява отчетност за погасява-
нето на всяко от задълженията.
(4) В случаите, когато не са наложени обез-
печителни мерки, принудителното изпълнение
върху вземания на длъжника и върху негови
движими и недвижими вещи започва чрез на-
лагането на запор, съответно чрез вписването
на възбрана, с постановление на публичния из-
пълнител.
(5) Запорът и възбраната по ал. 4 се налагат
със съобщението и имат действието, предвиде-
но в този кодекс.
(6) В случаите, когато мерките по чл. 182,
ал. 2, т. 2 и ал. 4 не са предприети от съответния
орган, публичният изпълнител може, ако за-
дължението е в размер над 5000 лв. и не е пред-
ставено обезпечение в размера на главницата и
лихвите: