Държавен вестник, бр. 24, 2011 г., стр. 99

БРОЙ  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  99  
оналните задължения и т.н.). В този смисъл може да се освидетелстват курсанти – летци и пилоти от 
изтребителна и щурмова авиация, ако дефицитът и/или проблемът се компенсира в указания срок, след 
пренасочването им например към транспортна и вертолетна авиация.
Парашутистите по графи 6 и 7, с данни за траен психологичен дефицит, се освидетелстват като не­
годни поради естеството и изискванията на парашутната дейност.
Освидетелстваните по графа 8, с данни за психологичен дефицит и/или проблем с възможност за 
компенсиране (по т. 1, буква „б“), могат да бъдат преценени като годни, ако обективната информация 
(служебни данни, изследвания и др.) показва, че този дефицит не персистира в условията на професио­
налната среда и не повлиява негативно изпълнението на функционалните задължения. 
Освидетелстваните лица по графа 9, с данни за психологичен дефицит и/или проблем с възможност 
за компенсиране (по т. 1, буква „б“), са негодни за летателна дейност.
Освидетелстваните по графа 10, с данни за психологичен дефицит и/или проблем с възможност за 
компенсиране (по т. 1, буква „б“), могат да бъдат преценени като годни, ако обективната информация 
(документални данни, изследвания и др.) показва, че този дефицит не се проявява при полет с конкретния 
тип летателен апарат и не повлиява отрицателно ефективността и безопасността на полета. 
По точка 2 психологичният дефицит може да се класифицира като временен, ако се преодолява 
(компенсира) до шест месеца след отстраняване на причинния фактор и прилагането на терапевтични 
и профилактични мерки. Тук се отнасят динамични и преходни психологични промени (формулирани и 
като „неблагоприятни психични състояния“), свързани с преодоляване на значим за отделната личност 
конфликт, в генезата на който водещо значение може да има ситуативен или личностов фактор. Реше­
нията са дадени в табличната част.
Освидетелстваните лица по графи 1, 6 и 9, по точка 2, са негодни за летателна дейност.
Към точка 2 буква „а“ се отнасят психологични дефицити, обусловени от ситуативен фактор. Те се 
преценяват като по-благоприятни по отношение на прогнозата им. 
Към точка 2, буква „б“ се причисляват  психологични дефицити, обусловени от личностов фактор. 
Такива са: персистираща личностова тревожност, снижен енергетичен потенциал, изразена интровертност, 
висока сензитивност, неефикасен поведенчески модел за постигане на интрапсихичен комфорт, склонност 
към автоагресия, дистимни и депресивни колебания на настроението, нагласа за свръхконтролираност 
или прекалена доминантност, ергономично обусловена напрегнатост, снижени социален резонанс и по­
тенциал и др. Следва да се отчита вероятността тези недостатъци да еволюират в траен психологичен 
недостатък по отношение на летателната дейност. За освидетелстваните по графи 2, 3, 4, 5, 7, 8 и 10, 
при непреодоляване на временния психологичен недостатък до шестия месец или при рецидив, крайното 
експертизно решение се взема по т. 1.
При данни за нарушена мотивация се извършва подробно личностово изследване за изясняване на: 
а) промените в насочеността и интензивността на подбудите за упражняване на дадената дейност; 
б) взаимовръзката с останалите психични сфери.
Ако нарушената мотивация съпътства или е последствие на други психологични или соматични про­
блеми, следва да се разглежда в техния контекст и те имат водещо значение при вземане на експертното 
решение.
Случаите, при които се установява нарушена професионална ориентация като самостоятелен феномен, 
се приемат като психично здрави, но временно неподходящи за дадената специалност. В следващите 
контролни изследвания се проследява динамиката на мотивационните промени и тяхната взаимовръзка 
с професионалната адаптация. При неблагоприятно развитие на тези промени след срок от три месеца 
се дава предложение за окончателно експертно решение.
При наличие на психологичен недостатък (дефицит), представляващ симптом от психично или сома­
тично разстройство или наличие на проблем, освидетелстването става по съответната рубрика, като се 
доуточнява с рубрики от други класове: ХVІІІ (R), ХІХ (S, T), V (F) и особено ХХІ (Z60, Z72, Z73, Z91).
Според обема си авиопсихологичното изследване е стандартно и разширено.
Първоначално авиопсихологично изследване се провежда при кандидати за летателна дейност (обу­
чение). По време на летателната дейност (обучение) се провеждат регулярни психологични изследвания 
(в рамките на годишния или полугодишния авиомедицински преглед) и контролни изследвания (по 
показание или по заявка). Извънредно авиопсихологично изследване се провежда задължително при 
следните индикации:
– приучване към друга материална част или дейност, предявяващи съществено различни изисквания 
и освидетелстване по друга графа;
– след прекъсване на летателната дейност за срок, налагащ ново първоначално авиомедицинско 
освидетелстване;
– по искане на членове на авиомедицинската експертна комисия – при случай на заболяване, което 
може да даде отражение върху психичното състояние или да бъде свързано с него  (напр. преживяна 
черепно-мозъчна травма, невротично разстройство, реактивни състояния, невровегетативни смущения, 
язвена болест, ИБС, хипертонична болест, въздушна болест, чернодробни увреждания, данни или съмне­
ние за употреба на психоактивни вещества и др.);
– преживян летателен инцидент с ефект върху индивидуалното поведение;
– след  летателен инцидент, предизвикан от човешки фактор;
– затруднения в летателната подготовка;
– затруднено функциониране в междуличностните отношения и особено в професионалната среда;
– при контрол на поносимостта към регламентирани от ЦВМК медикаменти при изпълнение на 
летателна работа и управление на въздушното движение;
– при заминаване и завръщане от мисии в чужбина;
– след завършване на обучение у нас или в чужбина за срок над една календарна година.
Всички заключения по психологичната годност за летателна работа подлежат на утвърждаване от 
експерт-психиатър.