Държавен вестник, бр. 113, 2025 г., стр. 11

БРОЙ  113	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11   
позволява посочената противоречива прак­
тика по приложението на оспорения закон 
да продължи, въпреки че с прекратяването 
на производството по конституционното дело 
разпоредбата на чл. 33, ал. 4 ЗСВ би тряб­
вало да се прилага, и то в нейната цялост, 
т.е. в нейната връзка с предходната ал. 3.
Конституционен съдия:
Борислав Белазелков
СТАНОВИЩЕ
на съдия Атанас Семов 
по Oпределение № 9 от 11 декември 2025 г. 
по к.д. № 5/2025 г.
Подписвам определението със становище, 
тъй като смятам за наложително да не се 
допусне разбиране, че прекратяването на 
производството по к.д. № 5/2025 насърчават 
воденето на фиктивни производства пред 
съдилищата с единствена цел сезиране на 
Конституционния съд или произволното 
десезиране на Конституционния съд от 
вносител на искане.
Поддържам категорично разбирането, 
изразено в особеното мнение на съдиите 
Я. Стоилов, С. Янкулова и А. Семов по 
Определение от 10 юни 2005 г. по к.д. 
№ 5/2025, с което искането беше допуснато, 
че образуваното пред сезиращия състав на 
Върховния административен съд съдебно 
производство по своята същност се явява 
типичен пример за фиктивен спор (fictio 
litis) – образувано с единствената цел да 
бъде сезиран Конституционният съд и така 
да бъде оспорен настъпилият по силата 
на закона правен ефект (прекратяване на 
процедурата за избор на главен прокурор). 
Непосредствено преди обявяването на реше­
ние на Конституционния съд по същество, 
жалбата, въз основа на която е образувано 
главното дело пред ВАС, беше оттеглена, 
което потвърди, че завеждането на това 
дело не е имало никаква друга цел освен 
сезиране на Конституционния съд.
Тъй като Конституционният съд допусна 
искането до разглеждане по същество (Опре­
деление от 10 юни 2005 г. по к.д. № 5/2025), 
приемам, че предвид практиката му относно 
незаобиколимото изискване „сезирането на 
Конституционния съд /…/ да е необходи­
мост, произтичаща от конкретното дело“ 
(Определение № 2 от 2024 по к.д. № 8/2024), 
с прекратяването на фиктивното дело пред 
сезиращия състав на Върховния администра­
тивен съд остава неизпълнено предвиденото 
в чл. 150, ал. 2 от Конституцията изискване 
за наличие на висящо конкретно дело пред 
сезиращия съд, по което оспореният закон 
да е приложим. Поради това подкрепих 
диспозитива на определението.
Конституционен съдия:
Атанас Семов
СТАНОВИЩЕ
на съдия Орлин Колев 
по Определение № 9 от 11 декември 2025 г. 
по к.д. № 5/2025 г.
Представям настоящото становище един­
ствено в допълнение на мотивите по опре­
делението за прекратяване на делото, като 
посочвам, че причината за прекратяването 
не е липсата на предмет на конституцион­
ното дело, а липсата на основание.
Позовавайки се на чл. 150, ал. 2 от 
Конституцията и следвайки практиката 
на Конституционния съд, част от която е 
посочена в определението за прекратяване, 
решението на Конституционния съд би имало 
единствено значение за съществуващо вися­
що съдебно производство – конкретно дело, 
по което може да се реализира търсената 
защита на засегнато право или интерес. 
Пряката и непосредствена цел за търсенето 
на защита пред съд предопределя от своя 
страна и основанието на производството 
пред Конституционния съд. Доколкото целта 
(пряка и непосредствена) при търсенето на 
съдебна защита не може да се отдели от 
основанието за постигането є, то в същата 
взаимна обвързаност се намират производ­
ството пред сезиращия съд и производство­
то пред Конституционния съд. Налице е 
преюдициалност – Тълкувателно решение 
№ 3 от 2020 г. по к.д. № 5/2019 г., поради 
което прекратяването на делото пред съда 
води и до отпадане на основанието на дело 
пред Конституционния съд. Обратното би 
означавало реализиране на последици без 
намерение за постигането им. Основанието 
на производството пред Конституционния 
съд следва да е налице по време на целия 
процес, протичащ пред Съда, каквото в 
случая липсва.
Това пояснение на пръв поглед е с теоре­
тичен характер, но също така има и важно 
практическо значение, доколкото въпросът 
за конституционосъобразността на чл. 33, 
ал. 4 от Закона за съдебната власт все още 
остава без отговор.
Конституционен съдия:
Орлин Колев
7590