Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 91

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  91
(2) Платците на доходи, удържащи данъка при
източника по чл. 195, са длъжни да внесат дължи-
мите данъци, както следва:
1. в тримесечен срок от началото на месеца,
следващ месеца на начисляване на дохода—в слу-
чаите, когато притежателят на дохода е местно
лице на държава, с която Република България има
влязла в сила спогодба за избягване на двойното
данъчно облагане;
2. в срок до края на месеца, следващ месеца на
начисляване на дохода—за всички останали случаи.
(3) Дължимият данък по ал. 1 и 2 се внася в
съответната териториална дирекция на Национал-
ната агенция за приходите по мястото на регистра-
ция или където подлежи на регистрация платецът
на дохода.
(4) Когато платецът на дохода по ал. 2 не е данъч-
но задължено лице и за доходите по чл. 12, ал. 3 и 8,
данъкът се внася от получателя на дохода в срока по
ал. 2, като доходът се смята за начислен от датата на
получаването му от чуждестранното юридическо
лице. Дължимият данък се внася в съответната те-
риториална дирекция на Националната агенция за
приходите по мястото на регистрация или където
подлежи на регистрация платецът на дохода. Когато
платецът на дохода не подлежи на регистрация, да-
нъкът се внася в Териториална дирекция на Нацио-
налната агенция за приходите—София.
(5) Надвнесен данък се възстановява от тери-
ториалната дирекция на Националната агенция за
приходите, в която подлежи на внасяне данъкът.
Отговорност
Чл. 203. Когато данъкът по чл. 194 и 195 не е
удържан и внесен по съответния ред, той се дъл-
жи солидарно от данъчно задължените за тези
доходи лица.
Ч А С Т  Ч Е Т В Ъ Р Т А
ДАНЪК ВЪРХУ РАЗХОДИТЕ
Г л а в а  д в а д е с е т  и  о с м а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Обекти на облагане
Чл. 204. С данък върху разходите се облагат
следните документално обосновани разходи:
1. представителните разходи, свързани с дей-
ността;
2. социалните разходи, предоставени в натура
на работници и служители и лица, наети по дого-
вор за управление и контрол (наети лица); социал-
ните разходи, предоставени в натура включват и:
а) разходите за вноски (премии) за доброволно
пенсионно и здравно осигуряване и доброволно оси-
гуряване за безработица и/или професионална ква-
лификация и/или застраховка “Живот” и застрахов-
ка “Живот”, ако е свързана с инвестиционен фонд;
б) разходите за ваучери за храна;
3. разходите, свързани с експлоатация на пре-
возни средства, когато с тях се осъществява управ-
ленска дейност.
Социални разходи, които не са в натура
Чл. 205. Социалните разходи, които не са пре-
доставени в натура, представляващи доход на фи-
зическо лице, се облагат при условията и по реда
на Закона за данъците върху доходите на физичес-
ките лица.
Признаване на данъка върху разходите
Чл. 206. (1) Разходът и данъкът върху него се
признават за данъчни цели в годината на начисля-
ване и не формират данъчна временна разлика по
реда на глава осма.
(2) Данъкът върху разходите е окончателен.
Данъчно задължени лица
Чл. 207. (1) Данъчно задължени лица за данъ-
ка по чл. 204, т. 1 и 3 са лицата, които подлежат на
облагане с корпоративен данък.
(2) Данъчно задължени лица за данъка по
чл. 204, т. 2 са всички работодатели или възложи-
тели по договори за управление и контрол.
Освобождаване от облагане на социалните
разходи за вноски и премии за допълнителното
социално осигуряване и застраховки “Живот”
Чл. 208. Не се облагат с данък социалните раз-
ходи по чл. 204, т. 2, буква “а” в размер до 60 лв.
месечно за всяко наето лице, когато данъчно за-
дължените лица нямат подлежащи на принудител-
но изпълнение публични задължения към момен-
та на извършване на разходите.
Освобождаване от облагане на социалните
разходи за ваучери за храна
Чл. 209. (1) Не се облагат с данък социалните
разходи по чл. 204, т. 2, буква “б” в размер до 40 лв.
месечно, предоставени под формата на ваучери за
храна на всяко наето лице, когато са налице еднов-
ременно следните условия:
1. основното месечно възнаграждение на лице-
то в месеца на предоставяне на ваучерите е не по-
малко от средномесечното основно възнагражде-
ние на лицето за предходните три месеца;
2. данъчно задълженото лице няма подлежащи
на принудително изпълнение публични задълже-
ния към момента на предоставяне на ваучерите;
3. ваучерите са предоставени на данъчно задъл-
женото лице от лице, получило разрешение за осъ-
ществяване на дейност като оператор от министъ-
ра на финансите въз основа на конкурс;
4. сумите по предоставените ваучери, изплате-
ни от данъчно задълженото лице на оператора,
могат да се използват само за разплащане по бан-
ков път с лицата, сключили договор за обслужва-
не с оператора, или за възстановяване на данъчно
задълженото лице до размера на номиналната стой-
ност на ваучерите, в случаите, когато същите не са
използвани;
5. лицата, с които операторът е сключил дого-
вор за обслужване на наетите лица, са регистрира-
ни по Закона за данък върху добавената стойност.
(2) Право да осъществява дейност като опера-
тор има лице, получило разрешение от министъра
на финансите, което:
1. има внесен основен (регистриран) капитал
не по-малко от 2 млн. лв. към момента на подава-
не на документите за издаване на разрешение;
2. е регистрирано по Закона за данък върху
добавената стойност;
3. не е в производство по несъстоятелност или
в ликвидация;
4. няма подлежащи на принудително изпълне-
ние публични задължения към момента на пода-
ване на документите за разрешение;
5. се представлява от лица, които: