Държавен вестник, бр. 82, 2003 г., стр. 37

Б Р О Й  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
съответствие с изискванията на тази конвен-
ция, заедно с приложените към нея докумен-
ти и сведения или такива предоставени от
централния орган се приемат от съдебните или
административните органи на договарящите
държави.
Член 31
По отношение на държава, в която има две
или повече правни системи, които се прилагат
в различни териториални единици в областта
на родителските права:
а) всяко позоваване на обичайно местопре-
биваване в тази държава се тълкува като позо-
ваване на обичайно местопребиваване в тери-
ториална единица на тази държава;
b) всяко позоваване на правото на обичай-
ното местопребиваване се тълкува като позо-
ваване на действащото законодателство в те-
риториалната единица на тази държава, където
детето има обичайно местопребиваване.
Член 32
По отношение на държава, в която в област-
та на упражняването на родителските права
действат две или повече правни системи, които
се прилагат към различен кръг лица, всяко
позоваване на законодателството на тази дър-
жава се тълкува като позоваване на правната
система, определена съгласно законодателст-
вото на тази държава.
Член 33
Държава, в различните териториални еди-
ници на която действат собствени правни раз-
поредби относно упражняване на родителските
права, не е задължена да прилага тази конвен-
ция в случаите, в които и държава с унифицира-
на правна система не би била задължена да я
прилага.
Член 34
Тази конвенция има приоритет пред Кон-
венцията от 5 октомври 1961 г. относно компе-
тентността на органите и приложимия закон в
областта на защита на малолетните за държа-
ви, страни и по двете конвенции. От друга стра-
на, тази конвенция не ограничава приложение-
то на друг международен акт между държавата
по произход и замолената държава или на дру-
ги закони на замолената държава, които имат
за цел да се осъществи връщането на детето,
което е прехвърлено или задържано незаконно,
или да се организира упражняването на право-
то на лични отношения.
Член 35
Тази конвенция се прилага между договаря-
щите държави само по отношение на незакон-
но прехвърляне или задържане, извършени след
нейното влизане в сила за тези държави.
Когато е направена декларация по чл. 39 или
40, позоваването на предходната алинея от до-
говаряща държава ще се счита, че се отнася за
териториална единица или единици, по отно-
шение на които се прилага тази конвенция.
Централният орган и другите държавни ор-
гани на договарящите държави не налагат так-
си по молбите, подадени по тази конвенция.
По-конкретно те могат да не изискват моли-
телят да заплаща разходите и разноските по
производството или според случая разходите
и разноските за участието на адвокат. При все
това те могат да изискат заплащането на раз-
ходите, които са възникнали или които ще
възникнат при действията, свързани с връща-
нето на детето.
Договаряща държава може обаче, правей-
ки резерва по чл. 42, да декларира, че не се
задължава да поема разходите по предходна-
та алинея, възникнали от участието на адво-
кат или правен съветник, или по съдебното
производство над размера, който може да бъде
покрит от системата є за оказване на съдебна
и правна помощ.
При разпореждане за връщане на детето или
за възстановяване на нарушено право на лични
отношения по тази конвенция съдебният или
административният орган може, когато това е
необходимо, да присъди заплащане от лицето,
прехвърлило или задържало детето или което
възпрепятства упражняването на правото му на
лични отношения, на всички необходими раз-
ходи, направени от молителя или за негова
сметка, включително пътните разходи, разхо-
дите за процесуално представителство на мо-
лителя и за връщането на детето, както и всич-
ки разходи или разноски за установяване мес-
тонахождението на детето.
Член 27
Когато е очевидно, че условията, изисква-
ни от тази конвенция, не са изпълнени или че
молбата не е добре обоснована, централният
орган не е задължен да приеме молбата. В та-
къв случай той незабавно уведомява молителя
или при необходимост централния орган, чрез
който е изпратена молбата, за причините за
неприемането є.
Член 28
Централният орган може да изиска молбата
да бъде придружена с писмено пълномощно,
което да го овластява да действа за сметка на
молителя, или да определи представител, кой-
то да действа от името на молителя.
Член 29
Тази конвенция не изключва възможността
лице, институция или орган, който счита, че има
нарушение на упражняването на родителските
права или на правото на лични отношения по
смисъла на чл. 3 или 21, да се обърне директно
към съдебните или административните органи
на договарящата държава съобразно или не с
разпоредбите на тази конвенция.
Член 30
Всяка молба, подадена до централния ор-
ган или директно до съдебните или админист-
ративните органи на договаряща държава в