Държавен вестник, бр. 91, 2013 г., стр. 11

БРОЙ  91	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
По тази причина рестрикцията, приложена 
по отношение на тези лица, не е дискрими­
национна, тъй като принципът на равенство 
пред закона означава не само еднакво тре­
тиране на еднаквите случаи, а и различно на 
различните. Това е така, защото той изисква 
да се отчитат съществените различия между 
хората, като от обществена гледна точка, от 
една страна, позитивно се оценят техните 
заслуги, а, от друга, негативно действията 
им, които имат отрицателни последици. Щом 
като не е налице дискриминация по някой от 
изчерпателно посочените социални призна­
ци по чл. 6, ал. 2 от Конституцията, тогава 
принципът за юридическо равенство не е на­
рушен, тъй като е приложен последователно 
по отношение на визираната в чл. 3, ал. 1, 
т. 19 ЗДРД… категория лица, подлежащи на 
обявяване за принадлежност към структурите 
на ДС и РС на БНА. Не може да се прави 
довод за дискриминация от обстоятелството, 
че липсва обща забрана за заемане на другите 
изброени в закона публични длъжности, тъй 
като при едно бъдещо развитие на специал­
ното законодателство, което се отнася до тези 
длъжности, тя може да се въведе и за тях. 
Освен това лустриране ад хок, както се посочи 
по-горе, може да се осъществи на базата на 
осветляване на сътрудниците, предвидена със 
ЗДРД... относно тези публични длъжности, за 
които в закон не е предвидена рестрикцията 
за тяхното заемане от бивши служители на 
ДС и РС на БНА.
Поддържаното разбиране в становищата, 
които подкрепят искането, и в решението, което 
го уважава, че служителите и сътрудниците 
на репресивните служби на стария режим 
са упражнявали правно регламентирана 
дейност, макар и в условията на тоталитарен 
режим, което дава основание приложената 
към тях рестрикция да се квалифицира като 
дискриминационна, е несъстоятелно. Преди 
всичко поради непосредственото отмени­
телно действие на новата Конституция от 
1991 г. – § 3, ал. 1 от преходните и заклю­
чителните разпоредби на Основния закон, 
разпоредбите на заварените от нея закони, 
които є противоречат, се считат за мълчаливо 
отменени, а несъмнено такива са тези, които 
уреждат дейността на репресивния апарат на 
стария режим. Посочената позиция е израз 
на вулгаризирана версия на юридическия 
позитивизъм, представляваща концепция, 
според която правото е ценностно неутрално 
по отношение на общочовешкия морален 
опит. Тя е неприемлива, защото извежда 
неговата легитимност само от това, че то е 
установено от държавата, независимо от това 
дали е тоталитарна по същността си и нихи­
листична по отношение на човешките права.
Принципът на равенство пред закона не 
изключва правото законодателно да се уста­
новят конкретни изисквания за заемане на 
определени постове и длъжности, в случая 
в БНР, БНТ и СЕМ. Това са професионални 
изисквания, неотносими към чл. 6, ал. 2 от 
Конституцията. Така според чл. 10 ЗРТ при 
осъществяване на своята дейност доставчиците 
на медийни услуги, а БНР и БНТ представля­
ват национални обществени доставчици на 
такива услуги съгласно чл. 6, ал. 3 от закона, 
те трябва да се ръководят от принципите на 
свободното изразяване на мнение, гарантиране 
правото на информация, както и на баланси­
рано представяне на същата. Съгласно чл. 20 
ЗРТ СЕМ е независим медиен регулатор, 
който при осъществяване на дейността си се 
ръководи от обществените интереси, защитава 
свободата и плурализма на словото и инфор­
мацията и независимостта на доставчиците на 
медийни услуги. В тази връзка ограничението, 
въведено с оспорените разпоредби, както се 
посочи по-горе, е от професионален характер 
не само поради идеологическата несъвмес­
тимост между дейността на сътрудник на 
тоталитарните секретни служби и тази на из­
пълняващ ръководна длъжност в обществените 
електронни медии, но и с оглед на наличие 
на такава несъвместимост и в стандартите и 
стереотипите на професионално поведение 
при упражняването на тези дейности. Докато 
демократичната информационна политика на 
държавата предполага прозрачност, откритост 
и сигурност на източниците на информация и 
нейното предоставяне, то дейността на бившите 
тайни служби се свързва с конспиративност и 
провеждане на т. нар. активни мероприятия 
с дезинформационен ефект по отношение на 
общественото мнение. За съответните ръко­
водни длъжности в националните обществени 
медийни доставчици и в специализирания 
орган за медийна регулация принадлежност­
та към структурите на тайните служби на 
тоталитарния режим представлява негатив за 
лицето, което ги заема или се кандидатира да 
ги заеме, защото създава обосновано съмнение 
в неговата лоялност с оглед съобразяване на 
дейността му с принципите на новата демо­
кратична информационна политика на дър­
жавата и нейната регулация. Тези съмнения 
се свързват с опасността от нарушаване на 
изискванията за безпристрастно представяне 
на информацията и плурализъм на мненията 
от обществените национални електронни 
медии и заместването им с деформирана 
медийна среда с манипулативен ефект върху 
масовите обществени нагласи. Поради това, 
че се касае до електронни медии с най-широк 
обхват на въздействие и тотално влияние върху 
обществото, съществува и най-голям риск от 
настъпване на посочения вреден и неприемлив