Държавен вестник, бр. 94, 2002 г., стр. 21

Б Р О Й  94
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
тайна. В тази си част разпоредбата определя за
какво ще се води регистърът, но не неговото
съдържание. Последното е изчерпателно посо-
чено във втората алинея на чл. 35 ЗЗКИ. Същес-
твуването на двете алинеи е показател, че всяка
от тях има различен предмет на правна уредба.
Характерът на регистъра се определя от негово-
то съдържание, а не от повода и целта за създа-
ването му. Регистърът съдържа данни за изчер-
пателно изброените в чл. 35, ал. 2 ЗЗКИ обстоя-
телства. Нито едно от тях не е включено в спи-
съка на категориите информация, подлежаща
на квалификация като държавна тайна (прило-
жение № 1 към чл. 25 ЗЗКИ). Щом регистърът не
съдържа данни, представляващи държавна тай-
на, той не може да бъде секретен, а е публичен.
Това разбиране е изразено и в представени-
те по делото становища на Министерството на
вътрешните работи и на Националната служба
“Сигурност”, т. е. държавните институции, ко-
ито имат пряко отношение към прилагането на
ЗЗКИ и в частност на неговия чл. 35, ал. 1 и 5.
Конституционен съдия: Н. Беронов
Васил Гоцев
Подписах диспозитива на решението относно
чл. 35, ал.1 и 5 ЗЗКИ, защото приемам, че той не
противоречи на Конституцията, тъй като в него
не е посочено, че регистърът, който е предвидено
да води Държавната комисия по сигурността на
информацията, не е публичен, а секретен. Не съм
съгласен обаче с мотивите на решението на Кон-
ституционния съд по този въпрос, които прие-
мат, че регистърът има поверителен характер.
Съображенията ми са следните:
В чл. 35, ал. 1 ЗЗКИ не е казано дали регистъ-
рът на материалите и документите, съдържащи
класифицирана информация, представляваща
държавна или служебна тайна, който трябва да
води ДКСИ, е публичен или секретен. В ал. 5 на
същия текст е предвидено, че “редът за предста-
вяне на данни за вписване в регистъра, както и
условията и редът за извършване на справки от
него, се определя в правилник за прилагане на
закон”. От тази разпоредба не може да се напра-
ви изводът, че регистърът не е публичен, както
твърдят искателите. Държавна тайна според
чл. 25 ЗЗКИ е информацията, определена в спи-
съка по приложение № 1 към чл. 25 ЗЗКИ. Доку-
менти, сведения и данни извън този списък не
съставляват държавна тайна. Дали регистърът
по чл. 35, ал. 1 съставлява държавна или служеб-
на тайна и поради това следва да се класифицира
като секретен, зависи от данните, които той
трябва да съдържа. Член 35, ал. 2 ЗЗКИ ги изб-
роява. Нито една от тях не може да попадне под
която и да е от точките на Списъка на категори-
ите информация, подлежаща на класификация
като държавна тайна, нито да разкрива служеб-
на тайна. Това се отнася и за раздел II, т. 20 от
този списък, където е посочена информацията
“за организацията, методите и средствата, слу-
жещи за опазване на класифицираната инфор-
мация, представляваща държавна тайна”. Не
може да се приложи и чл. 25 от списъка относно
електронни регистри, дневници за регистрация
на документи, защото нищо от съдържанието на
регистъра, посочено в чл. 35, ал. 2 ЗЗКИ, не е
класифицирано като информация, съставлява-
ща държавна тайна. В този смисъл са и станови-
щата на министъра на вътрешните работи и на
Националната служба “Сигурност”.
Член 35, ал. 2 ЗЗКИ посочва какво съдържа
регистърът по ал. 1. От него може да се види
коя е организационната единица, издала мате-
риала или документа, кога е създаден и кога
трябва да се премахне нивото на класификация,
правното основание за класификацията с гри-
фа за сигурност или че е прекратено или е пре-
махнато нивото за сигурност. Никое от тези
отбелязвания не може да даде информация за
самата организация, за методите и средствата,
служещи за опазване на класифицираната ин-
формация, представляваща държавна или слу-
жебна тайна. Това не може да се види и от иден-
тификационния номер на материала или доку-
мента, под който той фигурира в регистъра
(чл. 35, ал. 2, т. 3 ЗЗКИ). Зад идентификацион-
ния номер не стои нищо, от което може да се
разкрие за какъв точно материал или документ
става дума, нито какво е неговото съдържание.
Ако все пак законодателят е смятал, че иденти-
фикационният номер съдържа някакви секрет-
ни данни, той трябваше да го включи в списъка
по приложение № 1 към чл. 25 ЗЗКИ.
В предвидения с чл. 35, ал. 5 ЗЗКИ правил-
ник за прилагането му нито е възможно да се
допълва списъкът по приложение № 1 към чл. 25
от закона, като се включи и предвиденият с
чл. 35, ал.1 регистър или отделна точка от него,
нито да постанови неговата секретност. Списъ-
кът има ранг на закон, защото е приложение
към член от закона и промени в него могат да
стават само със закон. Правилникът не може
да засекретява документи и материали, които
самият закон не е обявил за секретни.
Непосочването публичността на регистъра
обаче не води до извода, че той е секретен. Ако
в ЗЗКИ бе казано, че регистърът е секретен, то
тогава това би противоречало на чл. 41 от Кон-
ституцията, тъй като той не съдържа, както вече
се каза, никаква държавна или служебна тайна.
Това би попречило заинтересувани обществе-
ни организации и граждани да проконтролират
спазват ли се сроковете за разсекретяване, има
ли промени на срока за секретност, както и дали
материалите са в наличност, или са унищоже-
ни. Без да има осведоменост за това, не би мог-
ло да се използва и предвиденото в чл. 33, ал. 5
ЗЗКИ право на обжалване пред ВАС решение-
то на ДКСИ за унищожаване на информация. А
това би противоречало по същество и с реална-
та възможност за упражняване правото по
чл.120, ал. 2 от Конституцията.