Държавен вестник, бр. 16, 2018 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
Г л а в а  т р е т а
ПРИЗНАВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ЕВ-
РОПЕЙСКА ЗАПОВЕД ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ, 
ИЗДАДЕНА В ДРУГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Компетентен орган по признаване
Чл. 9. (1) Компетентен орган да признае 
Европейска заповед за разследване в Република 
България, издадена от компетентен орган на 
друга държава членка, е:
1. в досъдебното производство – прокурор 
от съответната окръжна или военно-окръжна 
прокуратура, в чийто район се иска извърш-
ването на съответното действие по разслед-
ване или други процесуални действия, или 
предаването на доказателствата, които вече 
са на разположение, или прокурор от специ-
ализираната прокуратура;
2. в съдебното производство – съответният 
окръжен или военен съд, в чийто район се 
иска извършването на съответното съдебно 
следствено действие или предаването на дока-
зателствата, които вече са на разположение, 
или специализираният наказателен съд.
(2) Когато с Европейската заповед за раз-
следване е направено искане за извършване 
на действие по разследване или други проце-
суални действия, които попадат в различни 
съдебни райони, компетентен да я признае е 
органът, в чийто район следва да се извърши 
действието с най-голяма неотложност.
(3) Когато Европейската заповед за раз-
следване е изпратена на орган, който не е 
компетентен да я признае, той я изпраща 
служебно на съответния компетентен орган 
по ал. 1 и незабавно уведомява за това изда-
ващия орган по начин, позволяващ писмено 
удостоверяване на автентичността на полу-
чаването и на нейното съдържание.
(4) Европейската заповед за разследване 
се изпраща до органите по ал. 1 в превод на 
български език или на английски език. 
Условия за признаване
Чл. 10. (1) Европейска заповед за разслед-
ване се признава на територията на Република 
България, ако се отнася за деяния, които 
съставляват престъпление и по българското 
законодателство, когато независимо от раз-
ликите между съставите им техните основни 
признаци съвпадат.
(2) Двойна наказуемост по смисъла на 
ал. 1 не се изисква за следните престъпления, 
ако в издаващата държава те са наказуеми 
с лишаване от свобода за максимален срок 
не по-малък от три години или за тях се 
предвижда мярка, изискваща задържане за 
максимален срок не по-малко от три години:
1. участие в организирана престъпна група;
2. тероризъм;
3. трафик на хора;
4. сексуална експлоатация на деца и детска 
порнография;
5. незаконен трафик на наркотични и пси-
хотропни вещества;
6. незаконен трафик на оръжия, боеприпаси 
и взривни вещества;
7. корупция;
8. измама, включително измама, която 
засяга финансовите интереси на Европейския 
съюз по смисъла на Конвенцията за защита 
на финансовите интереси на Европейските 
общности от 26 юли 1995 г., ратифицирана 
със закон (ДВ, бр. 12 от 2007 г.);
9. изпиране на имущество, придобито от 
престъпление;
10. подправяне и фалшифициране на па-
рични знаци, включително евро;
11. компютърни престъпления и престъ-
пления, свързани с компютри;
12. престъпления против околната среда, 
включително незаконен трафик на застрашени 
животински видове и на застрашени расти-
телни видове и разновидности;
13. подпомагане на незаконно влизане и 
пребиваване;
14. убийство, тежка телесна повреда;
15. незаконна търговия с човешки органи 
и тъкани;
16. отвличане, противозаконно лишаване 
от свобода и вземане на заложници;
17. расизъм и ксенофобия;
18. организиран или въоръжен грабеж;
19. незаконен трафик на предмети на кул-
турата, включително антични предмети и 
произведения на изкуството;
20. мошеничество;
21. рекет и изнудване;
22. подправяне и пиратство на изделия;
23. подправяне на административни доку-
менти и търговия с тях;
24. подправяне на платежни средства;
25. незаконен трафик на хормонални веще-
ства и други стимулатори на растежа;
26. незаконен трафик на ядрени или радио­
активни материали;
27. трафик на противозаконно отнети пре-
возни средства;
28. изнасилване;
29. палеж;
30. престъпления под юрисдикцията на 
Международния наказателен съд;
31. незаконно отвличане на летателни 
средства или кораби;
32. саботаж.
(3) Когато Европейска заповед за разслед-
ване се отнася за престъпление, свързано с 
данъци или такси, мита или валутен обмен, 
компетентният орган по чл. 9, ал. 1 не може 
да откаже признаване и изпълнение на ос-
нование, че българското законодателство не 
предвижда същия вид данък или такса и че