Държавен вестник, бр. 113, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  113
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
2. Разпоредбите по точка 1 на този член:
а) не се прилагат за пристанищата, затворе-
ни за чуждестранни кораби;
б) не се прилагат по отношение на дейност,
която всяка от договарящите се страни резер-
вира за своите предприятия и организации, като
каботаж, спасителни операции и влачене;
в) не се отнасят до изключенията от прави-
лата за задължителен пилотаж;
г) не засягат прилагането на правилата на
всяка от договарящите се страни, отнасящи
се до влизането, престоя и излизането на
чужденци.
Член 7
Договарящите се страни в рамките на тях-
ното национално законодателство и пристанищ-
ни правила предприемат всички необходими
мерки за облекчаване и ускоряване на морски-
те превози, за предотвратяване на необоснова-
ното задържане на кораби в пристанищата и за
възможното ускоряване и опростяване на уреж-
дането на митническите и всички други фор-
малности в техните пристанища.
Член 8
1. Документите, които удостоверяват нацио-
налността на корабите, тонажните сертификати
и другите корабни документи, издадени или при-
знати от едната договаряща се страна, се приз-
нават и от другата договаряща се страна.
2. Корабите на едната договаряща се страна,
които са снабдени със законно издадени тонаж-
ни сертификати в съответствие с Международ-
ната конвенция от 1969 г. за измерване тонажа
на кораби, се освобождават от ново измерване
в пристанищата на другата договаряща се стра-
на. Тонажът, посочен в тези сертификати, се
приема за база при изчисляването на приста-
нищните такси.
Член 9
Всяка от договарящите се страни признава
удостоверенията за самоличност на моряците,
издадени от компетентните органи на другата
договаряща се страна.
Такива удостоверения за самоличност са:
за Република България—моряшки паспорт
(Seaman’s passport);
за Ливанската република—моряшка книж-
ка (Livret de Marin).
Член 10
1. На лицата, които притежават посочените
в чл. 9 на тази спогодба удостоверения за само-
личност в качеството си на членове на екипаж
на кораб на договарящата се страна, издала
удостоверението, се разрешава по време на пре-
стоя на кораба в пристанището на другата дого-
варяща се страна да слизат на брега и да преби-
вават в пристанищния град без виза в съответ-
ствие със законодателството на тази страна, при
условие че капитанът на кораба е предал на
местните компетентни органи списък на чле-
новете на екипажа.
другите кораби, експлоатирани с нетърговски
цели, а също и хидрографските, научноизследо-
вателските и риболовните кораби.
2. Терминът “член на екипажа” означава
капитана или всяко друго лице, което през вре-
ме на рейса действително е заето на борда на
кораба със задължения, свързани с експлоата-
цията на кораба или с обслужването, и което е
включено в екипажния списък.
3. Компетентни органи са:
за Република България—Министерството на
транспорта и съобщенията;
за Ливанската република—Министерството
на благоустройството и транспорта.
Член 2
Тази спогодба се прилага на територията на
Република България и на територията на Ли-
ванската република.
Член 3
1. Сътрудничеството между Република Бъл-
гария и Ливанската република в областта на
морското търговско корабоплаване се основа-
ва на принципите на равноправието, зачитане-
то на националния суверенитет, взаимната из-
года и общите интереси.
2. Договарящите се страни по всякакъв на-
чин съдействат за реализирането на принципа
на свободата на търговското корабоплаване и
се въздържат от действия, които биха могли да
бъдат в ущърб на нормалното развитие на меж-
дународното корабоплаване.
Член 4
Договарящите се страни съдействат за уста-
новяването на контакти между техните пред-
приятия, организации и служби, които осъщес-
твяват дейност в областта на морския транспорт.
Член 5
Договарящите се страни се съгласиха:
а) да подпомагат участието на кораби на
договарящите се страни в морски превози меж-
ду пристанищата на техните страни;
б) да си сътрудничат при отстраняването на
препятствия, които биха могли да затруднят
развитието на превозите между пристанищата
на техните страни;
в) да не препятстват извършването на пре-
вози по море от корабите на една от договаря-
щите се страни от/до пристанищата на другата
договаряща се страна до/от пристанищата на
трети страни.
Член 6
1. Всяка от договарящите се страни предос-
тавя на корабите на другата договаряща се стра-
на, участващи в международните морски пре-
вози, същия режим както на собствените си
кораби по отношение на свободния достъп до
пристанищата, предоставянето на кейови мес-
та и на товарно-разтоварно оборудване, слиза-
нето и качването на пътници, събирането на при-
станищни такси и използването на услуги, свър-
зани с морското търговско корабоплаване.