Държавен вестник, бр. 102, 2010 г., стр. 69

БРОЙ  102	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  69  
б) инвестиционният посредник инициатор 
прилага рисково тегло 1 250 на сто спрямо 
всички секюритизиращи позиции, които 
държи в тази секюритизация, или с тяхната 
стойност намалява собствения капитал по 
чл. 7, ал. 5, т. 6.“
4. Точки 3.1, 3.2 и 3.3 се изменят така:
„3.1. Ако едно от посочените по-долу 
условия е спазено, се смята, че има прех­
върляне на значителен кредитен риск, освен 
ако компетентният орган реши в конкретен 
случай, че възможното намаление на рисково 
претеглените размери на експозициите, ко­
ето инвестиционният посредник инициатор 
би постигнал чрез тази секюритизация, не е 
обосновано със съразмерно прехвърляне на 
кредитен риск на трети страни. Прехвърляне 
на значителен кредитен риск има в случаите, 
посочени по-долу, освен в случаите, когато 
заместник-председателят прецени, че постиг­
натото вероятно намаление на размера на 
рископретеглените експозиции от инвестици­
онния посредник инициатор не е обосновано 
със съответстващо прехвърляне на кредитен 
риск на трети страни:
а) рисково претеглените размери на екс­
позициите на секюритизиращите позиции 
тип „мецанин“, държани от инвестиционния 
посредник инициатор в тази секюритизация, 
не надхвърлят 50 на сто от рисково претег­
лените размери на експозициите на всички 
секюритизиращи позиции тип „мецанин“, 
съществуващи в тази секюритизация;
б) когато в дадена секюритизация няма 
секюритизиращи позиции тип „мецанин“, а 
инициаторът може да докаже, че стойността на 
експозицията на секюритизиращите позиции, 
с които се намалява собственият капитал или 
за които би било определено рисково тегло 
1 250 на сто, надхвърля със значителен марж 
обоснованата оценка на очакваната загуба по 
секюритизираните позиции, инвестиционният 
посредник инициатор не може да държи по­
вече от 20 на сто от стойностите на секюри­
тизираните експозиции, с които се намалява 
собственият капитал или за които би било 
определено рисково тегло 1 250 на сто.
3.2. За целите на т. 3.1 секюритизиращи 
позиции тип „мецанин“ са секюритизиращи 
позиции, за които се прилага рисково тегло 
под 1 250 на сто и които са с по-ниска степен 
на обезпечение от първостепенните позиции 
в тази секюритизация и с по-ниска степен на 
обезпечение от всяка секюритизираща позиция 
в тази секюритизация, за които: 
а) при секюритизираща позиция по т. 6.2 се 
определя 1-ва степен за кредитно качество; или 
б) при секюритизираща позиция по т. 6.3 
се определя 1-ва или 2-ра степен кредитно 
качество съгласно т. 5.
3.3. Заместник-председателят може да пре­
цени, че е бил прехвърлен значителен кредитен 
риск, ако инвестиционният посредник докаже, 
че има въведени политики и методология, 
които гарантират, че възможните намаления 
на капиталовите изисквания, постигнати от 
него като инициатор на секюритизацията, 
са обосновани със съразмерно прехвърляне 
на кредитен риск към трети страни. Замест­
ник-председателят приема, че е прехвърлен 
значителен кредитен риск, ако инвестицион­
ният посредник инициатор може да докаже, 
че прехвърлянето на риск към трети страни 
се признава както за целите на управлението 
на риска от посредника, така и за разпреде­
лението на капитала му.“
5. Създава се т. 3.4:
„3.4. Прехвърлянето на риск трябва да 
отговаря и на следните условия:
а) документацията по секюритизацията 
отразява с достатъчно висока точност ико­
номическата същност на сделката;
б) кредитната защита, на основата на която 
кредитният риск е прехвърлен, е приемлива 
и отговаря на изискванията по глава двана­
десета, раздел III за признаване на кредитна 
защита; за целите на тази точка дружество 
със специална цел – секюритизация, не се 
признава за приемлив продавач на защита 
с гаранции;
в) инструментите, използвани за прехвърля­
не на кредитния риск, не трябва да съдържат 
условия, които:
аа) установяват значими прагове на същест­
веност, под които кредитната защита не се 
счита за изискуема, ако настъпи кредитното 
събитие;
бб) позволяват прекратяване на защитата 
поради влошаване на кредитното качество на 
базовите експозиции;
вв) изискват секюритизиращите позиции 
да бъдат подобрени от инвестиционния пос­
редник инициатор, с изключение на случаите 
на предсрочно погасяване;
гг) предвиждат нарастване на цената на 
кредитната защита или доходността на дър­
жателите на секюритизирани позиции при 
влошаване на кредитното качество на базовите 
експозиции.“
6. Създава се т. 5.2.8:
„5.2.8. Когато АКР извършва кредитната 
оценка на структурирани финансови инстру­
менти, тя е задължена да направи публично 
достъпно разяснението относно това как 
представянето на пула активи влияе върху 
присъдената от нея кредитна оценка.“
7. В т. 6.2.6.1 текстът на буква „а“ преди 
подбуква „аа“ се изменя така:
„а) за определяне на стойността на експо­
зицията може да се приложи конверсионен 
коефициент 50 на сто спрямо номиналния 
размер на ликвидното улеснение, когато са 
спазени следните условия:“.