Държавен вестник, бр. 13, 2008 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  13
Чл. 39. (1) Когато доказателствата за про-
фесионални квалификации за професиите “ле-
кар” и “лекар-специалист”, “медицинска сест-
ра”, “лекар по дентална медицина”, “лекар по
дентална медицина—специалист”, “ветеринарен
лекар”, “акушерка” и “магистър-фармацевт”,
притежавани от граждани на държави членки,
не отговарят на всички квалификационни изис-
квания на този закон, те се признават, ако:
1. удостоверяват успешно завършване на
обучение, започнало преди датите, посочени в
списъците по чл. 6, ал. 1, т. 5, букви “а”, “б” и
“г”, т. 6, буква “б”, т. 7, букви “б” и “в”, т. 8,
буква “б”, т. 9, буква “б” и т. 10, буква “б”, и
2. са придружени със свидетелство за дейст-
вително и законосъобразно упражняване на
съответните дейности в държава членка в про-
дължение на не по-малко от три последовател-
ни години през последните 5 години, предшес-
тващи издаването на свидетелството.
(2) Алинея 1 се прилага и за доказателства
за професионални квалификации, придобити на
територията на бившата Германска демокра-
тична република, които не отговарят на всички
минимални квалификационни изисквания на
този закон, ако удостоверяват завършено обу-
чение, започнало преди:
1. трети октомври 1990 г.—за лекари, меди-
цински сестри, лекари по дентална медицина,
лекари по дентална медицина—специалисти,
ветеринарни лекари, акушерки и магистър-фар-
мацевти, и
2. трети април 1992 г.—за лекари-специа-
листи.
Чл. 40. Доказателствата за професионални
квалификации по професиите “лекар”, “лекар-
специалист”, “медицинска сестра”, “магистър-
фармацевт” и “архитект”, притежавани от граж-
дани на държави членки и издадени от бившата
Чехословакия или от Чешката република, или
от Словакия, когато обучението е започнало
преди 1 януари 1993 г., се признават, когато:
1. компетентният орган на съответната дър-
жава членка потвърди, че имат същата правна
валидност на нейната територия, както доказа-
телствата за професионални квалификации,
които тя издава, а за архитектите—както посо-
чените в списъка на доказателствата за профе-
сионална квалификация на архитекти, които се
ползват от придобити права по чл. 6, ал. 1, т. 11,
буква “б”, и
2. потвърждението по т. 1 се придружава от
издадено от същия орган свидетелство по чл. 39,
ал. 1, т. 2.
Чл. 41. (1) Доказателствата за професионал-
ни квалификации по професиите “лекар”, “ле-
кар-специалист”, “медицинска сестра”, “лекар
по дентална медицина”, “лекар по дентална
медицина—специалист”, “ветеринарен лекар”,
“акушерка”, “магистър-фармацевт” и “архитект”,
притежавани от граждани на държави членки и
издадени от бившия Съветски съюз или от Есто-
ния, когато обучението е започнало преди 20
август 1991 г., или от Латвия, когато обучението
е започнало преди 21 август 1991 г., или от Лит-
ва, когато обучението е започнало преди 11 март
1990 г., се признават при условията на чл. 40.
(2) Доказателствата за професионални ква-
лификации за ветеринарни лекари, издадени от
бившия Съветски съюз или от Естония, когато
обучението е започнало преди 20 август 1991 г.,
се признават:
1. при наличието на потвърждение по чл. 40,
т. 1, и
2. ако са придружени от свидетелство, изда-
дено от естонския компетентен орган, за дейс-
твително и законосъобразно упражняване на
съответните дейности на територията на съот-
ветните държави в продължение на не по-мал-
ко от 5 последователни години през последните
7 години, предшестващи датата на издаване на
свидетелството.
(3) Доказателствата за професионални ква-
лификации за професиите по ал. 1, притежава-
ни от граждани на държави членки и издадени
от бившата Югославия или от Словения, кога-
то обучението е започнало преди 25 юни 1991 г.,
се признават при условията на чл. 40.
Чл. 42. Доказателствата за професионални
квалификации за професиите “лекар”, “меди-
цинска сестра”, “лекар по дентална медицина”,
“ветеринарен лекар”, “акушерка” и “магистър-
фармацевт” на граждани на друга държава член-
ка, които не отговарят на професионалните
звания, предвидени за тази държава членка в
списъците по чл. 6, ал. 1, т. 5, букви “а”, “б”, “в”
и “г”, т. 6, буква “б”, т. 7, букви “б” и “в”, т. 8,
буква “б”, т. 9, буква “б” и т. 10, буква “б”, се
признават, ако са:
1. издадени от тези държави членки, и
2. придружени със свидетелство, издадено от
съответния компетентен орган, в което се по-
сочва, че доказателството за професионална
квалификация удостоверява успешно завърш-
ване на обучение в съответствие с разпоредби-
те на този закон и се приравнява от държавата
членка, която го e издала, на посочените в спи-
съците квалификации.
Раздел II
Лекари
Чл. 43. (1) Признават се доказателства за
професионални квалификации, удостоверяващи
завършено обучение по медицина, в съответст-
вие със следните изисквания:
1. продължителността му е 6 години или 5500
часа теоретично и практическо обучение, прове-
дено от или под ръководството на университет;
2. осигурява придобиването на следните зна-
ния и умения:
а) адекватни познания по задължителните
учебни дисциплини за придобиване на профе-
сионална квалификация по медицинска профе-
сия и добро разбиране на научните методи,