Държавен вестник, бр. 16, 2003 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  16
респ. неговото деформиране и/или мускулен вал в
поясния отдел със скосяване на таза, водещо до
функционална разлика в дължината на долните
крайници. При волево напрягане на мускулатура-
та, лицев лег и навеждане напред изкривяването
не се коригира напълно.
Различават се 4 степени на сколиоза (клинична
класификация на В. Д. Чаклин, 1957 г.):
I степен: ъгълът на сколиозата е до 10°. Устано-
вява се:
—лека разлика в нивото на раменете;
—линията на бодилковите израстъци е откло-
нена леко странично;
—при затегляне на болния за главата тази ли-
ния, маркирана с дермографичен молив (флумас-
тер), се изправя;
—при оглед отпред има асиметрия на мамили-
те; посочените симптоми са изразени слабо и е не-
обходимо внимателно изследване и умение, за да
се забележат; при тази степен на сколиоза от осо-
бена важност е тестът на Адамс, чрез който се ус-
тановява леко изразен ребрен гибус.
II степен: ъгълът на сколиозата е от 10° до 25°.
Всички описани за I степен симптоми са изразе-
ни по-отчетливо. Ротацията е по-голяма. Пасив-
ното коригиране чрез затегляне на главата наго-
ре от медицинската сестра, застанала пред дете-
то, е частично.
III степен: ъгълът на сколиозата е от 25° до 50°.
Всички симптоми на първа и втора степен са силно
изразени:
—ъглите на лопатките са асиметрични;
—изпъкването на долния ъгъл на лопатката и
ребрената гърбица откъм страната на конвексите-
та са значителни и се забелязват и под дрехите;
—наклонът на раменете не съвпада с този на
таза;
—налице е деформиране на гръдния кош с из-
пъкване отпред, на противоположната страна на
задната ребрена гърбица;
—отчетливо е изразен симптомът на мускул-
ния вал в поясния отдел, което е сигурен белег за
ротация на прешлените в зоната на гръбначното
изкривяване.
IV степен: ъгълът на сколиозата е над 50°. Всич-
ки посочени симптоми са силно изразени:
—изкривяването е фиксирано;
—гръдният кош е силно деформиран;
—при по-ниските сколиози тазът е силно скосен;
—налице е функционална разлика в дължината
на долните крайници.
в) Кифоза—абнормно фиксирано увеличава-
не на физиологичната кифоза в гръдния дял на
гръбначния стълб. Диагностицира се при оглед в
профил. При волево напрягане на гръбначната
мускулатура, пасивно изтегляне на главата наго-
ре и в положение на лицев лег деформацията не
се коригира. При теста на Адамс и тангенциално
наблюдаване на гърба отстрани деформацията
изпъква по-ясно.
г) Кифосколиоза—смесена форма на деформа-
ция на гръбначния стълб в предно-задна и латерал-
на равнина.
д) Лордоза—абнормно увеличаване на физио-
логичната лордоза в лумбалния дял на гръбначния
стълб. Диагностицира се в профил. При фиксирана
лордоза повдигането на сгънат ляв или десен крак
към гърдите изглажда деформацията, а ако тя се
коригира, се касае за неправилна стойка.
е) Деформации на гръдния кош—хлътнал (обу-
щарски) и изпъкнал (птичи).
Диагностицират се при оглед на тялото във фас
и профил.
ж) Ортопедични дефекти на долните крайници
Соха vаrа соngenita—крайникът е скъсен и де-
тето куца без болка.
Соха vаrа adolescentium—детето куца, има болка
при ходене. Установява се флексионна абдукторна и
външноротаторна контрактура (ФАБЕР тест).
Соха valga antetora—децата седят в “телевизи-
онна позиция” и ходят с увеличена вътрешна рота-
ция на крачето.
Деформации на коляното (genu varum, valgum,
recurvatum), криви крачета (реs equinovarus,
planovalgus и др.) и разлика в дължината на край-
ниците.
2.9.2. Изследване на тазобедрена става
Тазобедрената става задължително се изследва
при новородени, кърмачета и особено при “риско-
вата група” деца, обособена въз основа на следните
анамнестични и клинични данни: обременена
фамилна анамнеза по отношение на луксация на
тазобедрената става; женски пол, дете от първо
раждане, седалищно предлежание цезарово сече-
ние поради седалищно предлежание; олигохидрам-
нион; многоплодна бременност; липса на флекси-
онна контрактура на тазобедрената става; кос таз;
външна ротация на крайника и екстензионна кон-
трактура на коляното; други вродени аномалии
(тортиколис, плагиоцефалия, сколиоза, криви кра-
чета—реs equinovarus, pes planovalgus, pes
calcaneovalgus, pes metatarsovarus).
Новороденото може да има: здрава става; не-
стабилна става, която може да се сублуксира или
луксира; луксирана става, при която главата е из-
цяло извън ацетабулума и може да се намести чрез
теста на Маркс-Ортолани.
а) Вродено изкълчване на тазобедрената ста-
ва, при което се различават две основни разно-
видности:
—тератогенно, появяващо се рано—in utero, с
тежки контрактури на меките тъкани с изразено
изместване на бедрената глава и се придружава от
други тежки малформации (артрогрипоза, миело-
менингоцеле и др.);
—типично, настъпващо пренатално, перинатал-
но и се диагностицира при иначе здрави деца.
При новородени и кърмачета до края на 2-рия
месец от значение за диагнозата са:
Тест на Маркс-Ортолани
Детето се поставя по гръб върху твърда маса
или дюшече. Необходимо е да се изчака детето да
се успокои и отпусне. Всяка става се изследва поот-
делно. С едната ръка се стабилизира тазът. С дру-
гата ръка от тестуваната страна колянната става се
сгъва под остър ъгъл, а тазобедрената—до 90°. Вър-
ховете на средния пръст и показалеца се поставят
върху големия трохантер по латералната страна на
бедрото, а палецът лежи напряко на коляното. Па-
лецът не трябва да бъде върху малкия трохантер на
бедрения триъгълник, защото натискът в тази об-
ласт е болезнен. Върховете на пръстите не трябва
да се забиват в меките тъкани.
При внимателно абдуциране на бедрото може
да се почувства, а в някои случаи да се чуе т.нар.
“щракане на наместването”—изкълчената бедре-
на глава се плъзга зад задния ръб на ацетабулума и
влиза в ацетабуларната ямка.