Държавен вестник, бр. 95, 2007 г., стр. 27

Б Р О Й  95
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
б) месо, трупове на животни или храна за
животни, съоръжения, отпадъци, боклук, тор
или всичко друго, чрез което може да бъде пре-
несена болестта;
5. движението на хора, животни от невъз-
приемчивите видове и транспортни средства се
разрешава от НВМС след предприемане на
мерки с цел предотвратяване на риск от раз-
пространение на болестта;
6. поставяне на подходящи средства за де-
зинфекция на входовете и изходите на сградите
или местата, където се помещават животни от
застрашените видове, както и на входа и изхода
на животновъдния обект;
7. извършване на епизоотично проучване
съгласно чл. 7.
(4) До налагането на мерките по ал. 3 собс-
твеникът или гледачът на всяко животно, за
което има съмнение за наличие на болестта,
предприема всички действия за спазването на
мерките по ал. 3, с изключение на тази по т. 7.
(5) Националната ветеринарномедицинска
служба може да приложи всяка от мерките по
ал. 3 към други животновъдни обекти в случай,
че местоположението им, тяхната конфигура-
ция или контакти с животновъдния обект, в
който има съмнение за болестта, дават основа-
ния за съмнение за възможно заразяване.
(6) Мерките по ал. 1—3 не се прекратяват,
докато официалният ветеринарен лекар на ос-
нование на резултат от лабораторно изследва-
не и проведеното епизоотично проучване не
отхвърли съмнението за наличие на болестта.
Чл. 4. (1) След като бъде официално потвър-
дено, че една от болестите по чл. 1, ал. 1, т. 1,
буква “а” е възникнала в животновъден обект,
освен мерките по чл. 3, ал. 3 НВМС разпорежда
прилагане на допълнителни мерки:
1. всички животни от възприемчивите видо-
ве в животновъдния обект да бъдат убити на
място незабавно; умрелите или убитите живот-
ни да бъдат изгорени, загробени или прерабо-
тени в обект за обезвреждане на странични жи-
вотински продукти; тези операции се извършват
по начин, намаляващ до минимум риска от
разпространение на причинителя на болестта;
2. преработване по подходящ начин и под
официален надзор на вещества и отпадъци, като
храна за животни, боклук, тор или меки отпа-
дъци, които могат да бъдат замърсени с причи-
нителя на болестта; това преработване се из-
вършва съгласно указанията на официалния ве-
теринарен лекар с цел предпазване от разпрос-
транение на болестта;
3. след извършване на мерките по т. 1 и 2
сградите, използвани за отглеждане на живот-
ните от възприемчивите видове, дворовете,
транспортните средства и всички съоръжения,
които могат да са замърсени с причинителя на
болестта, да се почистят и дезинфекцират съг-
ласно чл. 15;
4. извършване на епизоотично проучване
по чл. 7.
(2) Труповете на унищожените животни и от-
падъците по ал. 1, т. 1 и 2 се загробват в изкоп с
дълбочина 3 м, който се напълва с тях до височи-
на 2 м, като по дъното му и върху труповете и
отпадъците се насипва хидратна вар. Един метър
от изкопа се запълва със земна маса, за да не
могат да го разравят месоядните животни. Заг-
робването се извършва в почва, в която няма
подпочвени води, за да не се допусне замърсява-
нето им или възникване на други екологични щети.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба може да разшири прилагането на мер-
ките по ал. 1 по отношение на други съседни
животновъдни обекти, ако тяхното местополо-
жение, конфигурация или контакти с животно-
въдния обект, в който е потвърдено наличие на
болестта, предполагат съмнение за заразяване.
(4) Въвеждането в животновъдния обект на
нови животни се разрешава от НВМС след за-
доволителна проверка на изпълнение на изис-
кванията по чл. 15, извършена от официалния
ветеринарен лекар.
Чл. 5. В случаите на заразяване или съмне-
ние за заразяване на диви животни НВМС оси-
гурява предприемането на необходимите мер-
ки, за които информира ЕК и държавите член-
ки, чрез Постоянния комитет по хранителната
верига и здравеопазване на животните.
Чл. 6. (1) Когато наличието на болести по
чл. 1, т. 1 се потвърди в животновъдни обекти,
които са съставени от две или повече самосто-
ятелни производствени единици, НВМС може
да не приложи изискването по чл. 4, ал. 1, т. 1,
когато се касае за производствените единици
на заразен животновъден обект при положе-
ние, че официалният ветеринарен лекар пис-
мено е потвърдил, че структурата и размерът
на тези единици и операциите, изпълнявани в
тях, са такива, че единиците са напълно отде-
лени по отношение на помещения, отглежда-
не на животните, персонал, съоръжения и хра-
нене, така че разпространението на причини-
теля на болестта от една в друга единица е пре-
дотвратено.
(2) В случаите по ал. 1 мерките по Решение
88/397/ЕЕС на ЕК се прилагат директно за съ-
ответната болест и могат да бъдат изменяни от
НВМС предвид специфичния характер на бо-
лестта след съгласуване с ЕК.
Чл. 7. (1) Епизоотичното проучване включва:
1. продължителността на периода, през кой-
то болестта може да е съществувала в живот-
новъдния обект, преди да се изпрати уведом-
ление за нея или преди да е имало съмнение
за наличието є;
2. възможния произход на болестта в живот-
новъдния обект и идентифицирането на други
животновъдни обекти, в които има животни от
възприемчивите видове, които могат да бъдат
заразени или са заразени;
3. движението на хора, животни, трупове,
месо, транспортни средства, оборудване или
вещества, за които има вероятност да пренесат