Държавен вестник, бр. 83, 2006 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  83
чително нехемадсорбиращи вируси и изолати с
ниска вирулентност, като се използват примамки
от добре запазена зона на генома. Откакто това
изследване открива само поредица от генома на
вируса, PCR може да даде положителен резултат,
дори когато не се открива инфекциозен вирус чрез
изолиране (например в автолизираните тъкани или
пробите от свине, които са се възстановили след
боледуване и са станали клинично нормални).
2. Методът PCR може да се използва върху
малък брой проби, грижливо селекционирани от
животни, за които има съмнение, че са заразени.
Този метод се препоръчва за проби от органи,
които са цитотоксични, тъй като тогава изоли-
рането на вируса е невъзможно (особено проби
от диви свине).
3. Подходящият материал за PCR е от органи,
описани за изолирането на вируса и серум. Хо-
могенатите на вектора могат също да се анали-
зират с PCR.
4. Методът PCR може да се проведе в рамките
на един работен ден. Той изисква подходяща лабо-
раторна екипировка, отделни помещения и квали-
фициран персонал. Едно от неговите преимущест-
ва се състои във факта, че инфекциозният вирус не
трябва да се възпроизвежда в лаборатория. Мето-
дът PCR е много чувствителен, но лесно може да
стане заразяване, което води до фалшиви положи-
телни резултати. Нужни са строги мерки за конт-
рол на качеството.
Г. Препоръчителни вирусологични изследвания
и оценяване на резултатите
Необходими са вирусологични изследвания, за
да се потвърди наличието на АЧС.
Изолирането на вируса и HAD се считат за
референтни вирусологични изследвания и трябва
да се използват като изследвания за потвърждава-
не, когато е необходимо. Тяхното използване осо-
бено се препоръчва, когато положителни DIF или
PCR резултати не са свързани с откриването на
клинични признаци или на увреждания от болест-
та, както и във всеки друг съмнителен случай.
Въпреки това първично огнище на АЧС може
да се потвърди, ако клиничните признаци или ув-
режданията от болестта са били открити върху
въпросните свине и върху пробите и ако най-мал-
ко две различни изследвания за откриване на ан-
тиген, на геном или на антитяло са дали положи-
телен резултат върху проби, взети от същите тези
свине, за които има съмнение, че са заразени.
Вторично огнище на АЧС може да се потвърди,
ако освен епизоотичната връзка с огнище или пот-
върден случай, клинични признаци или увреждания
от болестта са били открити при въпросните свине и
ако изследване за откриване на антиген, на геном
или на антитяло е дало положителен резултат.
Появяването на първичен случай на АЧС при
диви свине може да се потвърди след изолиране на
вируса или ако най-малко две изследвания за от-
криване на антигена, на генома или на антитялото
са дали положителен резултат. Други случаи на
АЧС при дивите свине, за които е била установена
епизоотична връзка със случаи, потвърдени по-
рано, могат да се потвърдят, ако изследване за от-
криване на антиген, геном или антитяло е дало
положителен резултат.
Д. Генетично характеризиране на изолатите
на вируса на АЧС
1. Генетичното характеризиране на изолатите
на вируса на АЧС се постига чрез определянето на
ензиматично ограничените профили и на нуклео-
тидните поредици на части от генома на вируса.
Сходството между тези ограничителни профили или
поредиците и тези вече получени от предишни изо-
лати на вируса, може да покаже дали огнищата на
болестта са причинени от вируси, които следват
европейски или африкански молекулярен модел.
Генетичното характеризиране на изолатите на
вируса на АЧС е извънредно важно за подобрява-
нето на сегашните познания по молекулярна епи-
зоотология за АЧС и за генетичното изменение на
вируса. Молекулярните данни позволяват класи-
рането на нови изолати и предоставят информа-
ция за техния възможен произход.
2. Ако молекулярното характеризиране на ви-
руса не може да се извърши в национална лабора-
тория или във всяка друга одобрена лаборатория
за диагностициране на АЧС в кратък срок, ориги-
налната проба или изолатът на вируса трябва да се
изпрати в референтната лаборатория на Общност-
та, за да се извърши възможно най-бързо молеку-
лярно характеризиране.
Данните относно анализа за ензимния рестрик-
тивен анализ и за поредицата на изолатите на ви-
руса на АЧС, с които разполагат одобрените лабо-
ратории за диагностициране на АЧС, трябва да
бъдат предадени на референтна лаборатория на
Общността с цел въвеждането на тази информа-
ция в базата данни на тази лаборатория.
Информацията, включена в тази база данни,
трябва да бъде на разположение на всички рефе-
рентни национални лаборатории на държавите
членки. За публикуване в научни списания, по мол-
ба на въпросната лаборатория, референтната ла-
боратория на Общността гарантира конфиденци-
алността на данните до тяхното публикуване.
Г л а в а  V I I
ПРИНЦИПИ И ИЗПОЛЗВАНЕ НА СЕРОЛО-
ГИЧНИ ИЗСЛЕДВАНИЯ И ОЦЕНЯВАНЕ НА
ТЕХНИТЕ РЕЗУЛТАТИ
А. Основни принципи и диагностична стойност
1. Откриването на специфични антитела на АЧС
се препоръчва при субакутните и хроничните фор-
ми на болестта, както и за широкомащабните из-
следвания и за програмите за пълно унищожаване
на АЧС, по много причини:
(i) антителата се произвеждат бързо при ин-
фектирана свиня; при тези свине антителата обик-
новено се забелязват в пробите от серум, взети 7 до
10 дни след инфектиране;
(ii) срещу АЧС не съществуват никакви вакси-
ни; това означава, че специфичните антитела на
АЧС се произвеждат само след инфектиране с
вируса на АЧС;
(iii) устойчивост на антитялото; при оздравели
свине високи нива на специфични антитела могат
да се открият в продължение на много месеци, до-
ри през целия живот на някои от тях.
Специфични антитела на АЧС с произход от
майката могат да се открият през първите седми-
ци от живота на прасенцата. Периодът на полужи-