Държавен вестник, бр. 25, 2021 г., стр. 7

БРОЙ  25	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
по предложение на министъра на здраве-
опазването в съответствие с чл. 63, ал. 2 ЗЗ 
има и конституционно основание – чл. 105 от 
Конституцията, според който Министерският 
съвет ръководи и осъществява вътрешната 
политика на страната, осигурява обществения 
ред и националната сигурност. Конституци­
онният съд, като е приел в решението, че по 
време на извънредна епидемична обстановка 
парламентът запазва всички свои правомо­
щия, включително приемането на решение 
за обявяване на извънредно положение и 
контрол на действията на изпълнителната 
власт, не смята, че възложеното правомощие 
на Министерския съвет да обявява извънред­
на епидемична обстановка противоречи на 
чл. 8 от Конституцията. При това положение, 
действайки в условията на така дефинирана 
кризисна ситуация, парламентът не е допуснал 
нарушение на Конституцията. С оспореното 
Решение от 6 ноември 2020 г. е търсено раз­
решение на конкретен временен проблем, 
свързан с наложени на народни представители 
ограничителни мерки (задължителна изолация 
или задължителна карантина), като преслед­
ваната цел е да се създаде правна възможност 
тези народни представители да продължат да 
участват пряко, лично, макар и виртуално, в 
пленарните заседания в кризисни условия, раз­
лични от извънредното положение (Решение 
№ 10 от 23 юли 2020 г. по к.д. № 7 от 2020 г.). 
В конкретния случай поставената и реа-
лизираната с оспореното решение на НС 
цел не предполага обявяване на извънредно 
положение. От това следва, че като е приел 
Решението от 6 ноември 2020 г., парламентът 
не е допуснал нарушение на принципа на 
разделение на властите. 
Конституционният съд не приема за основа­
телно искането и в частта, в която се поддържа 
противоконституционност на това решение 
поради противоречие с конституционната 
разпоредба на чл. 81 относно изискванията за 
място и кворум при откриване, провеждане 
на заседанията и приемане на актовете от 
Народното събрание, съответните мнозинства 
при приемане на законите и другите актове, 
начините на участие и гласуване от народните 
представители. 
Конституционната уредба на организиране­
то на дейността на Народното събрание не е 
изчерпателна. Конституционният законодател 
е предоставил регламентарна автономия на НС 
по отношение на подробното изработване на 
правилата за неговата дейност и организацията 
и избора на неговите вътрешни органи, както 
и относно приложимите техники и средства 
за осъществяване на неговата дейност при 
съблюдаване на конституционно установените 
параметри. Съгласно чл. 73 от Конституцията 
Народното събрание се организира и рабо­
ти въз основа на правилник, приет от него. 
Съществена част от правилата за работа на 
44-то НС са предмет на уредба от Правилника 
за организацията и дейността на Народното 
събрание (обн., ДВ, бр. 35 от 2 май 2017 г.; 
изм., бр. 34 от 20 април 2018 г., в сила от 
2.05.2017 г.). С § 2 от допълнителните разпо­
редби на ПОДНС е предвидена възможност 
по въпросите, които не са изрично уредени 
в него, НС да приема решения. В настоящия 
случай ПОДНС не урежда въпросите, свър­
зани с функционирането на НС в условията 
на обявена по надлежния ред извънредна 
епидемична обстановка и физическото при­
съствие на народни представители в пленарна 
зала, по отношение на които са наложени 
ограничителните мерки по чл. 61, ал. 1 и 2 ЗЗ 
(задължителна изолация или задължителна 
карантина). Това е сторено с Решението от 6 
ноември 2020 г., което следва да се разглежда 
като допълващо ПОДНС по отношение на 
мястото, използвано от народните предста­
вители за участие в пленарните заседания, 
както и на техническите способи за тяхното 
участие и при определяне на кворума и яв­
ното гласуване. 
Конституционната разпоредба на чл. 81, 
ал. 1 изисква присъствието на повече от 
половината народни представители, за да 
бъде открито заседанието и да бъдат прие-
мани актовете на Народното събрание. Кон­
ституцията обаче не урежда, и това не е 
необходимо в един устройствен за държавата 
акт, техническия смисъл на изискването за 
присъствие на народните представители – фи­
зическо присъствие в пленарна зала или във 
виртуална среда с дистанционно участие чрез 
видеоконферентна връзка или по друг начин. 
Доктрината, както и практиката на КС са 
ориентирани към разбирането за физическо 
присъствие на народните представители по 
едно и също време на едно и също място – в 
пленарната зала. Така определено присъствие­
то на народните представители като физическо 
присъствие е прието да е смисълът на пред­
поставката – наличието на конституционно 
изискуемия кворум и мнозинство, без които 
НС не може да заседава и съответно да приема 
своите актове. В този смисъл е практиката 
на Конституционния съд – Решение № 28 
от 1998 г. по к.д. № 26 от 1998 г., и Решение 
№ 8 от 2003 г. по к.д. № 6 от 2003 г. В § 4 
от допълнителните разпоредби на ПОДНС 
законодателят е вложил и друго съдържание, 
като за нуждите на явното гласуване е приел, 
че под „присъстващи“ при явно гласуване се 
разбира броят на народните представители, 
които са се регистрирали преди започване на 
гласуването“, т. е. не ограничава присъствието 
единствено и само до физическо такова на 
народните представители в пленарна зала.