Държавен вестник, бр. 77, 2002 г., стр. 11

Б Р О Й  77
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
Чл. 19. Когато съществува опасност от увреж-
дане на територии от списъка по чл. 10, ал. 4,
преди да са обявени за защитени зони, министъ-
рът на околната среда и водите може със запо-
вед, обнародвана в “Държавен вестник”, да заб-
рани или ограничи отделни действия в тях за
срок до две години, с изключение на обектите,
предоставени за отбраната и въоръжените сили.
Раздел IV
Буферни зони
Чл. 20. (1) За буферни зони се обявяват зони
около резерватите, поддържаните резервати и
влажните зони, които са защитени територии,
обявени по реда на Закона за защитените тери-
тории и непопадащи в националните паркове.
(2) Буферните зони са предназначени да ог-
раничават антропогенното въздействие вър-
ху защитените територии по ал. 1.
Чл. 21. Регионалните инспекции по окол-
ната среда и водите подготвят документация
за обявяване на буферна зона, включваща:
1. описание на земите, горите и водните пло-
щи, попадащи в буферната зона;
2. карта на защитената територия и пред-
лаганата буферна зона около нея;
3. предложение за режима на буферната зона.
Чл. 22. (1) Директорите на регионалните ин-
спекции по околната среда и водите назначават
комисия с представители на заинтересуваните
териториални органи на изпълнителната власт,
общините, неправителствени организации и соб-
ствениците на земи, гори и водни площи.
(2) Комисията по ал. 1 изготвя протокол с
предложение до министъра на околната среда
и водите за границите и режимите на буфер-
ната зона.
(3) В случаите, когато буферните зони се
обявяват едновременно със защитените тери-
тории, се прилагат процедурите, предвидени в
Закона за защитените територии.
Чл. 23. (1) Протоколът по чл. 22, ал. 2 и ко-
ригираната при необходимост документация
по чл. 21 се изпращат в Министерството на
околната среда и водите.
(2) Министърът на околната среда и во-
дите издава заповед за обявяване на буфер-
ната зона след съгласуване със заинтересу-
ваните ведомства.
(3) Със заповедта по ал. 2 се забраняват или
ограничават отделни дейности или строител-
ство, които биха повлияли неблагоприятно вър-
ху състоянието и предназначението на защи-
тените територии.
(4) Заповедта по ал. 2 се обнародва в “Дър-
жавен вестник”.
Чл. 24. Обявяването на буферни зони не води
до промяна на собствеността на земите, гори-
те и водните площи, включени в тях.
Чл. 25. (1) Промените в буферните зони са:
1. увеличение на площта;
2. намаление на площта;
3. промени в режима на дейностите;
4. заличаване в случай на заличаване на за-
щитената територия, към която е обявена.
 (2) Промените по ал. 1 се извършват по реда
на чл. 21, 22 и 23.
Чл. 26. За обявените буферни зони и проме-
ните в тях Министерството на околната среда
и водите и регионалните инспекции по окол-
ната среда и водите водят регистри.
Раздел V
Планове за управление и устройствени
планове и проекти
Чл. 27. Планове за управление се разработ-
ват за:
1. защитените зони по чл. 3, ал. 1, т. 1;
2. буферните зони по чл. 3, ал. 1, т. 3, като
неразделна част от плановете за управление
на съответните защитени територии.
Чл. 28. Плановете за управление по чл. 27 се
възлагат и утвърждават при условията и по реда
на глава четвърта, раздел II от Закона за защи-
тените територии в зависимост от категорията
на защитената територия. За защитените зони,
когато в тях не са включени защитени терито-
рии, се прилагат разпоредбите на чл. 58, 61 и 62
от Закона за защитените територии.
Чл. 29. (1) В плановете за управление по чл. 27
се предвиждат мерки, които целят предот-
вратяване на влошаването на условията в типо-
вете природни местообитания и в местообита-
нията на видовете, както и на застрашаването
и обезпокояването на видовете, за опазването
на които са обявени съответните защитени зони.
(2) Мерките по ал. 1 включват:
1. забрана или ограничаване на дейности,
противоречащи на изискванията за опазване
на конкретните обекти—предмет на защита;
2. превантивни действия за избягване на
предсказуеми неблагоприятни събития;
3. поддържащи, направляващи и регулира-
щи дейности;
4. възстановяване на природни местооби-
тания и местообитания на видове или на по-
пулации на растителни и животински видове;
5. осъществяване на научни изследвания,
образователна дейност и мониторинг.
(3) При определяне на мерките по ал. 2 при
възможност се вземат предвид:
1. регионалните и местните особености, ос-
вен тези за опазване на биологичното разнооб-
разие, както и изискванията на обществото;
2. устойчивото ползване на възобновими-
те ресурси.
Чл. 30. (1) Устройствените планове, устройс-
твените проекти за горите и регионалните прог-
рами, разработвани по реда на други закони,
се съобразяват с мерките по чл. 29.
(2) За осигуряване на връзките между за-
щитените зони в плановете и проектите по
ал. 1 се включват мерки и дейности за опаз-
ване на елементите на ландшафта, които въз
основа на своята линейна и непрекъсната
структура или свързваща функция са значи-
ми за миграцията, географското разпростра-
нение и генетичния обмен в растителните и
животинските популации и видове.
(3) Основни елементи на ландшафта по
ал. 2 са:
1. реки и техните брегове и оводнени стари
речни корита;