Държавен вестник, бр. 10, 2003 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  10
Метод 2.2.3
Определяне на нитратен и амонячен азот по метода
на Деварда (Devarda)
1. Обхват
Този метод дефинира процедурата за определяне на
нитратен и амонячен азот чрез редукция по метода на
Деварда (Devarda) (модифициран за всеки от варианти-
те “а”, “б” и “в”).
2. Област на приложение
Виж метод 2.2.1.
3. Принцип
Редуциране на нитрати и нитрити до амоняк в силно
алкален разтвор чрез метална сплав, състояща се от
45 % Al, 5 % Zn и 50 % Cu (Сплав на Деварда). Дести-
лация на амоняк и поглъщане на образувания амоняк в
даден обем стандартна сярна киселина, титруване на
излишната сярна киселина със стандартен разтвор на
натриев или калиев хидроксид.
4. Реактиви
Дестилирана или деминерализирана вода, несъдър-
жаща въглероден диоксид и всякакви азотни съединения.
4.1. Разредена солна киселина : един обем HCl
(d = 1,18) и един обем вода.
За вариант “а”:
4.2. Сярна киселина : 0,1 N.
4.3. Разтвор на натриев или калиев хидроксид, несъ-
държащ карбонати: 0,1N.
За вариант “б” (виж забележка 2, метод 2.1):
4.4. Сярна киселина : 0,2 N.
4.5. Разтвор на натриев или калиев хидроксид, несъ-
държащ карбонати: 0,2 N.
За вариант “в” (виж забележка 2, метод 2.1):
4.6. Сярна киселина: 0,5 N.
4.7. Разтвор на натриев или калиев хидроксид,  не-
съдържащ карбонати: 0,5 N.
4.8. Сплав на Деварда за анализ.
Стрива се на прах, така че от 90 до 100% да минат
през сито с квадратни отвори, по-малки от 0,25 mm, от
50 до75% да минават през сито с отвори, по-малки от
0,075 mm.
Препоръчва се използване на готова сплав на Де-
варда в опаковки максимум 100 g.
4.9. Разтвор на натриев хидроксид, приблизително
30 % NaOH (d = 1,33), несъдържащ амоняк.
4.10. Индикаторни разтвори.
4.10.1. Смесен индикатор.
Разтвор А. Разтваря се 1 g метилово червено в 37 ml
разтвор на 0,1 N натриев хидроксид и се долива вода до
един литър.
Разтвор Б : Разтваря се 1 g  метиленово синьо във
вода и се долива до един литър.
Смесва се един обем от разтвор А с два обема раз-
твор Б.
Този индикатор е виолетов в кисел разтвор, сив—в
неутрален разтвор, и зелен—в алкален разтвор. Използ-
ват се 0,5 ml (10 капки).
4.10.2. Разтвор на метилово червено.
Разтваря се 0,1 g метилово червено в 50 ml 95 %-ен
етанол. Долива се до 100 ml с вода и се филтрува, ако е
необходимо.
Този индикатор може да се използва (4 до 5 капки)
вместо предишния.
4.11. Етанол, 95 до 96 %.
4.12. Натриев нитрат за анализ.
5. Апаратура
Виж метод 2.1.
5.1. Дестилационен апарат, състоящ се от обло-
дънна колба с подходяща вместимост, свързана към
хладник посредством дестилационна тръба с капко-
уловител, и в допълнение оборудван с уловител на
мехури в приемната колба, за да се избегне всякаква
загуба на амоняк.
Този тип апарат, одобрен за това определение, е
показан с всичките си конструкционни особености на
фигура 5.
5.2. Пипети от 10, 20, 25, 50, 100 и 200 ml.
5.3. 500 ml мерителна колба.
5.4. Ротационна клатачна машина (35 до 40 оборота
на минута).
6. Подготовка на пробата
Виж метод 1.
7. Процедура
7.1. Приготвяне на разтвора за анализ.
Виж метод 2.1 “Определяне на амонячен азот”.
7.2. Анализ на разтвора.
Количеството нитратен азот, съдържащ се в алик-
вотна част на разтвора, не трябва да превишава макси-
малното количество, дадено в таблица 1.
В съответствие с избрания вариант в приемната
колба се поставя точно отмерено количество стан-
дартна сярна киселина, както е показано в таблица 1.
Добавя се необходимото количество от избрания ин-
дикаторен разтвор (4.10.1 или 4.10.2) и накрая доста-
тъчно вода, за да се получи обем 50 ml. Краят на нас-
тавката на хладника трябва да е под повърхността на
разтвора. Уловителят на мехури се пълни с дестили-
рана вода.
С прецизна пипета се взема аликвотна част, както е
дадено в таблица 1 на метод 2.1. Поставя се в дестила-
ционната колба.В дестилационната колба се добавя
достатъчно вода, за да се получи обем от 250 до 300 ml,
5 ml етанол (4.11) и 4 g от сплавта на Деварда (4.8) (виж
забележка 2).
Като се внимава да не се причини загуба на амоняк,
към колбата се добавят около 30 ml 30 %-ен разтвор на
натриев хидроксид (4.9) и накрая, ако пробите са кисе-
ло разтворими, допълнително количество, достатъчно
за неутрализиране на солната киселина (4.1) в аликвот-
ната част, взета за анализ. Дестилационната колба се
свързва към апаратурата, като се осигурява плътност
на връзките. Колбата се разклаща внимателно, за да се
смеси съдържанието.
Загрява се внимателно, за да може значително да се
намали отделянето на водород, около половин час до
кипване на течността. Дестилирането продължава с
увеличаване на топлината, така че минимум 200 ml да
се дестилират за около 30 минути (дестилацията не
трябва да продължава повече от 45 минути).
След приключване на дестилацията приемната колба
се демонтира от апаратурата, внимателно се измиват
наставката и уловителят на мехури, като промивните
течности се събират в титрационната колба. Излишна-
та киселина се титрува по процедурата в метод 2.1.
Забележка 2.
В присъствието на калциеви соли като калциев нит-
рат и калциево амониев нитрат преди дестилацията е
необходимо да се добави на всеки грам проба в аликвота
0,700 g натриев фосфат (Na2HPO4.2H2O), за да се попречи
на образуването на Ca(OH)2.
7.3. Празна проба
Празна проба се прави при същите условия и се
използва при изчисляване на крайния резултат.
7.4. Контролно изпитване
Преди извършване на анализите трябва да се прове-
ри дали апаратурата работи добре и дали се прилага
правилно методът, като се вземе аликвотна част от
прясно приготвен разтвор на натриев нитрат (4.12),
съдържащ от 0,50 g до 0,150 g азот в зависимост от
избрания вариант.