Държавен вестник, бр. 93, 2013 г., стр. 23

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
в ДВ, бр. 23 от 2013 г., в сила от 8.03.2013 г., 
действащи към настоящия момент, не дават 
основание за различни правни изводи.
В аналогична хипотеза при подадена жалба 
срещу чл. 2, ал. 7 от Наредба № 4 от 16 фев­
руари 1999 г. за регистриране и отчитане на 
продажби в търговските обекти, издадена от 
министъра на финансите (отм.), изискваща 
лица, извършващи дейност по смисъла на § 1, 
т. 6 от допълнителната разпоредба на Закона 
за облагане доходите на физическите лица 
(ЗОДФЛ) да регистрират продажбите на касови 
бележки от кочан, Върховният администрати­
вен съд е приел, че тъй като никъде в дейст­
ващите закони не се регламентира касовата 
бележка от кочан, то следва да се приеме, че 
задължението, въведено с чл. 2, ал. 7 от Наред­
ба № 4 от 1999 г. за категориите лица, за които 
е предвидено изключение от общия принцип 
за регистриране на оборотите с издаването на 
касова бележка от фискално устройство, няма 
законова опора. Задължението за регистри­
ране и отчитане на оборотите произтича от 
Закона за облагане доходите на физическите 
лица – чл. 5, ал. 2 ЗОДФЛ. Съпоставянето 
между чл. 5, ал. 2 ЗОДФЛ и Наредба № 4 от 
1999 г. показва пряко противоречие между 
тях. Лицата, извършващи дейност по смисъла 
на § 1, т. 6 от допълнителната разпоредба на 
ЗОДФЛ, както и всички останали данъчни 
субекти, за които се прилагат разпоредбите 
на чл. 5, ал. 2 ЗОДФЛ и чл. 5, ал. 3 ЗКПО, 
следва да регистрират и отчитат оборотите 
си от продажби с електронни устройства с 
фискална памет. Недопустимо е без изрична 
законова делегация с подзаконов нормативен 
акт да се установяват изключения от принципа. 
Ако практиката налага такива изключения, 
те би следвало да бъдат уредени изрично или 
в закона, или в наредбата въз основа на из­
рична законова делегация (Решение № 6797 
от 3.07.2003 г. по адм. д. № 10015 от 2002 г., 
обн., ДВ, бр. 62 от 2003 г.).
Следователно нормите, въвеждащи реги­
стриране на продажбите по чл. 3, ал. 5 чрез 
ФУВАК, както и тези, регламентиращи реда 
и начина за регистрация, сервиз, контрол, 
начин на действие и пр. на този вид фискал­
ни устройства, са създадени без наличие на 
материална компетентност на органа, издал 
подзаконовия нормативен акт, поради липса 
на законова делегация.
При този изход на спора неоснователна е 
претенцията на ответника за присъждане на 
юрисконсултско възнаграждение. Жалбопо­
дателите не са заявили искане за разноски.
С оглед на така изложените съображения 
и на основание чл. 159, т. 4 във връзка чл. 196 
АПК и чл. 193, ал. 1, предложение първо от 
АПК Върховният административен съд, първо 
отделение,
Р Е Ш И :
Оставя без разглеждане подадената от 
„Микроинтелект“ – ООД, „Нова Венд“ – ООД, 
„Браян Комерс“ – ООД, „Империум 2000“ – 
ЕООД, „Хрисимир Попов – КО“ – ЕООД, 
„Барон“ – ООД, „В.М.В. Деневи“ – ЕООД, 
„Ифо Геймс“ – ООД, „Зфон Импекс“ – ЕООД, 
„Белин“ – ЕООД, „Вендинг Уизардс“ – ЕООД, 
„Ига Груп“ – ООД, „Прекс“ – ООД, и „Химе­
ра“ – ЕООД, чрез процесуалния им предста­
вител адв. Валя Георгиева Крумова-Кючукова, 
съдебен адрес: София, ул. Казбек 51, срещу § 2, 
§ 3, § 6, § 7, § 8, § 9, § 11, § 12, § 14, § 15, § 16, 
т. 2, § 17, т. 3 и § 18 от Наредба за изменение 
и допълнение на Наредба № Н-18 от 2006 г. 
за регистриране и отчитане на продажби в 
търговските обекти чрез фискални устройства, 
обн., ДВ, бр. 54 от 17 юли 2012 г., и съответно 
изменените и допълнени с нея текстове на 
чл. 3, ал. 5 , чл. 10, ал. 1, т. 4 и ал. 8, т. 2а, 
чл. 25, ал. 3, чл. 31, ал. 5, чл. 33, ал. 3, чл. 36, 
ал. 1, чл. 39, ал. 1 и 5, чл. 41, ал. 3, чл. 42, 
ал. 4, т. 10 и 11 от § 1 от ДР, приложение 
№ 1, раздел ІІ, т. 3, раздел ІІІа, т. 2, раздел VІ, 
приложение № 2, VІІ, приложения № 17, 20 и 
21 от Наредба № Н-18 от 13 декември 2006 г. 
за регистриране и отчитане на продажби в 
търговските обекти чрез фискални устройства 
(ДВ, бр. 106 от 2006 г.).
Прекратява производството по съединени 
дела 9787/2012 г., 12342/2012 г. и 13368/2012 г. 
по описа на Върховния административен съд, 
първо отделение, по жалбата на „Микроинте­
лект“ – ООД, „Нова Венд“ – ООД, „Браян Ко­
мерс“ – ООД, „Империум 2000“ – ЕООД, „Хри­
симир Попов – КО“ – ЕООД, „Барон“ – ООД, 
„В.М.В. Деневи“ – ЕООД, „Ифо Геймс“ – ООД, 
„Зфон Импекс“ – ЕООД, „Белин“ – ЕООД, 
„Вендинг Уизардс“ – ЕООД, „Ига Груп“ – ООД, 
„Прекс“ – ООД, и „Химера“ – ЕООД.
Обявява нищожността на § 1, § 2, § 3, § 4, 
§ 5, § 6, § 7, § 8, § 9, § 10, § 11, § 12, § 13, § 14, 
§ 15, § 16, § 17 и § 18 от Наредбата за изменение 
и допълнение на Наредба № Н-18 от 2006 г. 
за регистриране и отчитане на продажби в 
търговските обекти чрез фискални устройства, 
обн., ДВ, бр. 54 от 17 юли 2012 г., и съответно 
изменените и допълнени с нея текстове на 
чл. 2, ал. 2, т. 4, чл. 3, ал. 5 и 6, чл. 10, ал. 1, 
т. 4 и ал. 8, т. 2а, чл. 18, ал. 3, чл. 20, ал. 2, 
чл. 25, ал. 3, чл. 31, ал. 5, чл. 33, ал. 3, чл. 36, 
ал. 1, чл. 38, ал. 3, чл. 39, ал. 1 и 5, чл. 41, ал. 3, 
чл. 42, ал. 4, т. 10 и 11 от § 1 от ДР, приложе­
ния № 1, 2, 17, 20 и 21 от Наредба № Н-18 от 
13 декември 2006 г. за регистриране и отчи­
тане на продажби в търговските обекти чрез 
фискални устройства (ДВ, бр. 106 от 2006 г.).
Решението е оставено в сила с решение на 
петчленен състав № 13146 от 10.10.2013 г. по 
адм. дело 6949/2013 г. по описа на Върховния 
административен съд.
Председател: 
Георги Колев
7911