Държавен вестник, бр. 12, 2021 г., стр. 208

СТР.  208	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
пределението на доказателствената тежест в 
едно бъдещо исково производство и е прояв-
ление на визирания в чл. 3 ГПК принцип на 
добросъвестност на участващите в съдебните 
производства лица.
Извън предмета на законовата делегация 
двамата жалбоподатели считат и дадените 
в приложение № 5 към чл. 6 „Указания за 
попълване“. Приложение № 5 към чл. 6 не 
съдържа „Указания за попълване“, а само 
подраздел „Важна информация за длъжни-
ка“, поради което доводът е несъответен на 
фактите. Подразделение „Указания за по-
пълване“ има в приложение № 1 към чл. 3, 
в приложение № 7 към чл. 7 и приложение 
№ 8 към чл. 7а, за които жалбоподателите 
считат, че органът няма правомощието „да 
интерферира в избора на заявителя или на 
ответника на начина на защита“. Преди 
всичко, следва да се посочи, че посочените 
приложения и „Указанията за попълване“ към 
тях не регламентират задължителност „на 
начина на защита“. Това, което те правят, е да 
укажат на заинтересованите лица как трябва 
да се попълни заявлението и какво трябва да 
бъде съдържанието на визираните в образе-
ца подразделения. Указанието не задължава 
задълженото лице за начин на защита, нито 
го ограничава в избора му „чрез мълчалив 
отказ“ да „игнорира заповедта за плащане“.
Последният довод на двамата жалбоподате-
ли за нищожност на оспорените разпоредби е 
поради използването от органа на понятието 
„длъжник“ вместо „ответник“. Първо, наиме-
нованието на страните в заповедното произ-
водство са установени нормативно в чл. 410 
и сл. ГПК и са идентични с тези, използвани 
в наредбата. Второ. Вярно е, че в Регламент 
№ 1896/2006 са използвани понятията „ищец“ 
и „ответник“, а не „заявител“ и „длъжник“, 
но наредбата не регламентира образците по 
приложимостта на Регламент № 1896/2006, а 
тези по чл. 425, ал. 1 ГПК. И трето. Обектив-
ността изисква да се посочи, че в чл. 625 – 627 
ГПК националният законодател е използвал 
понятията „заявител“ и „ответник“ в съответ-
ствие с Регламент № 1896/2006. Изложеното, 
макар да има своето принципно значение, с 
оглед на разпоредбата на чл. 37, ал. 1 от Указ 
№ 883 от 24.04.1974 г. за прилагане на Закона 
за нормативните актове не може да обоснове 
нищожност на оспорените разпоредби особено 
при отчитане на факта, че предмет на наред-
бата са образците за националните заповеди 
за изпълнение и другите книжа, свързани със 
заповедното производство.
Видно от изложеното доводите на двамата 
жалбоподатели – г-н Съйков и г-н Матеев, 
за нищожност на част от разпоредбите на 
приложенията на оспорените членове от 
Наредба № 6 са неоснователни. Органът не е 
излязъл от предметната компетентност, която 
законодателят с разпоредбата на чл. 425, ал. 1 
ГПК му е предоставил.
3. По формата на акта:
Оспорената Наредба № 6 е приета в ис-
каната от закона писмена форма и съдържа 
изискуемите от глава трета „Строеж на нор-
мативните актове“ на Указ № 883 реквизити.
Другият релевантен за законосъобраз-
ността на нормативния административен акт 
реквизит на формата е наличието на мотиви 
за неговото издаване. Съгласно чл. 28, ал. 1 
ЗНА проектът на нормативен администра-
тивен акт трябва да съдържа мотиви и то с 
точно регламентирано в алинея 2 съдържание. 
Мотивите на проекта на нормативен акт, 
които след издаването му стават мотиви на 
самия акт, са средство за гарантиране на ус-
тановените в чл. 26, ал. 1 ЗНА принципи на 
изработване на нормативните актове, както 
и важен източник за тълкуване на акта. Това 
важно значение на мотивите на нормативния 
акт е обективирано и в изричната забрана 
за обсъждане на проект на нормативен акт 
от компетентния орган, за който не са пред-
ставени мотиви, съответни на законовите 
изисквания – чл. 28, ал. 3 ЗНА.
Тъй като Наредба № 6 е нормативен адми-
нистративен акт, който от приемането си до 
приключване на устните състезания в насто-
ящото съдебно производство е претърпял в 
оспорената част две изменения преценката за 
наличие на мотиви, съдът следва да извърши 
при отчитане спазването на изискването за 
мотивиране по отношение на действащата към 
датата на приключване на устните състезания 
редакция на разпоредбите. Видно от съдър-
жанието на Наредба № 6 оспорените чл. 1, 
2, 3, 5, 6 и 7 в частта досежно съдържанието 
на самите членове не е било изменяно от 
датата на приемането им. Производството 
по издаване на Наредба № 6 е проведено в 
периода 26.07.2007 г. – 28.02.2008 г. Към тази 
дата е в сила Административнопроцесуалният 
кодекс, чийто чл. 80 изрично препраща към 
приложимостта на Закона за нормативните 
актове при издаване на нормативен админи-
стративен акт. На 12.06.2007 г. в „Държавен 
вестник“, бр. 46, е обнародвано изменение на 
Закона за нормативните актове, което касае 
и чл. 28, регламентиращ съдържанието на 
мотивите на проекта на нормативен акт.
С оглед на горното, приложими за мотивите 
на процесната наредба, относими за тези от 
разпоредбите, които не са изменяни от датата 
на приемането си, са разпоредбите на чл. 28 
ЗНА, редакция към „Държавен вестник“, 
бр. 46 от 12.06.2007 г.
От приложения по делото доклад до ми-
нистъра на правосъдието за приемане на 
наредбата е видно, че той съдържа мотиви 
относно причините, които налагат приема-
нето на акта – предстоящото влизане в сила 
на новия Граждански процесуален кодекс и 
предвидената в него разпоредба на чл. 425, 
която изисква приемането на образци на 
заповеди за изпълнение, заявления и други 
книжа във връзка със заповедното произ-
водство. Докладът не съдържа дефиниране