Държавен вестник, бр. 21, 2015 г., стр. 92

СТР.  92	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  21
на месечните абонаментни такси, дължими 
до изтичане на съответния срок. По принцип 
предприятията предоставят различни по вид и 
размер отстъпки (от абонамента цена за услуги 
и от цена на крайни устройства) в рамките 
на срочни договори за услуги, като разходите 
за посочените отстъпки се възстановяват от 
ползване на услугите за определен период от 
време. Ползването и предоставянето на тези 
отстъпки е обвързано с определена срочност 
на договорите.
В съвременното общество преносът, обра-
ботката и съхранението на голям обем ин-
формация често включват и лични данни на 
потребителите и е от изключително значение 
потребителите да имат доверие в доставчиците 
на услуги, че неприкосновеността на личния 
им живот ще бъдат запазена.
Директивата за запазване на данни33 изисква 
от доставчиците на телекомуникационни услуги 
да съхраняват информация за трафик и данни 
за местоположението, свързани с фиксирана 
и мобилна телефония, достъп до интернет, 
електронна поща и телефония, за период от 
най-малко шест месеца (и не повече от две го-
дини), както и да я предоставят при поискване 
на правоприлагащите органи за целите на 
разследването, разкриването и преследването 
на сериозни престъпления и тероризъм.
С решение от 8 април 2014 г. Съдът на ЕС 
обяви директивата за недействителна, което 
ще наложи внимателен преглед на законовите 
разпоредби и тяхното съобразяване с изисква-
нията на Хартата на основните права на ЕС. 
Аргументите на Съда в Решението извеждат 
на преден план принципния въпрос относно 
постигането на баланс.
За подпомагане предотвратяването, разкри-
ването и разследването на тежки престъпле-
ния, без това да води до нарушаване правата 
на гражданите, и във връзка с образувано 
дело на Конституционния съд по искане 
на Омбудсмана на Република България за 
установяване на противоконституционност 
на чл. 250а – 250е, чл. 251 и 251а от Закона 
за електронните съобщения следва да бъдат 
намерени балансирани решения. Това ще на-
ложи разпоредбите от Закона за електронните 
съобщения, въвеждащи Директива 2006/24/
ЕО, да се преразгледат в светлината на Ре-
шението на Съда на ЕС от 8 април 2014 г. по 
съединени дела C 293/12 и C 594/12, което 
обявява Директива 2006/24/ЕО за невалидна, 
като се отчетат и изискванията на Хартата на 
основните права в Европейския съюз.
33 Директива 2006/24/ЕО на Европейския парла-
мент и на Съвета от 15 март 2006 г. за запазване 
на данни, създадени или обработени във връзка 
с предоставянето на обществено достъпни елек-
тронни съобщителни услуги или на обществени 
съобщителни мрежи и за изменение на Директива 
2002/58/EО (L,105/54 от 13.04.2006 г.).
В краткосрочен план следва да се положат 
усилия за:
Ø 
повишаване на информираността на 
потребителите относно техните права и 
задължения при взаимодействието им с 
предприятията, предоставящи електрон-
ни съобщителни услуги, чрез подходящи 
информационни кампании и др.;
Ø 
намиране на решение за въвеждане на 
разумен размер на неустойките при 
предсрочно прекратяване на срочни до-
говори – КРС съгласно правомощията си 
следва да анализира практиките относно 
формирането на размера на неустойките 
и съответно да предложи унифицирано 
решение под формата на задължителни 
указания към общите условия на дого-
ворите; препоръчително е дължимите от 
потребителите неустойки да бъдат реду-
цирани до разумни размери, поносими 
за потребителите, но не и в ущърб на 
предприятията;
Ø 
насърчаване и по-широко популяризиране 
на способите за извънсъдебно (алтер-
нативно) решаване на споровете34, при 
които водещо е доброволното начало, 
включително чрез онлайн механизми за 
тяхното решаване35, в резултат на посред-
ничеството на Комисията за защита на 
потребителите и Комисията за регулиране 
на съобщенията; алтернативното решава-
не на спорове (АРС) чрез онлайн способи 
може да се реализира чрез финансиране 
по линията на Структурните фондове на 
ЕС.
Съгласно практиката в ЕС механизмите 
за алтернативно решаване на спорове са по 
принцип по-бързи, по-евтини и по-лесни за 
използване от потребителите в сравнение с 
решаването на спора по съдебен ред:
– повечето спорове, отнесени до структури 
за AРС, се решават в рамките на 90 дни;
– огромна част от процедурите за AРС са 
безплатни за потребителите или тяхното 
използване не е скъпо. 
Съществуването на ефективна извънсъдебна 
система следователно може да бъде ключов 
мотив за потребителите да се опитат да решат 
проблемите си, вместо да ги оставят нерешени.
По своето същество резултатите от AРС 
могат да варират от необвързващи препоръки 
до решения, които могат да са обвързващи за 
предприятието или за двете страни.
34 Директива 2013/11/ЕС на Европейския парламент 
и на Съвета от 21 май 2013 г. за алтернативно реша-
ване на потребителски спорове и за изменение на 
Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/
ЕО (ОВ, L 165/18.6.2013 г.).
35 Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския 
парламент и на Съвета от 21 май 2013 година от-
носно онлайн решаване на потребителски спорове 
и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и 
Директива 2009/22/ЕО (Регламент за ОРС за по-
требители) (ОВ, L 165/18.6.2013 г.).