Държавен вестник, бр. 36, 2004 г., стр. 9

Б Р О Й  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
Конфедерацията на независимите синдика-
ти в България предоставя на Конституционния
съд да вземе решение по депозираното искане.
 2. Мнение за противоконституционност на
оспорената разпоредба излагат пенсионнооси-
гурителната компания “Доверие”—АД, ПОК
“ДСК—Родина”—АД, и ПОК “Съгласие”—
АД—също членове на Българската асоциация
на дружествата за допълнително пенсионно
осигуряване.
Пенсионноосигурителна компания “Дове-
рие” поддържа, че е недопустимо чрез оспоре-
ната разпоредба да се ограничават основни
конституционни права единствено по съобра-
жения за целесъобразност. Твърди се, че пред-
видените в КСО ограничения за  пенсионно-
осигурителните дружества имат своето основа-
ние, когато са свързани със спецификата на
дейността им и тяхната институционална рам-
ка, но не и когато се отнасят до стопанската
дейност на дружествата като търговски субек-
ти, защото с това се посяга върху правото на
свободна стопанска инициатива и равенството
на стопанските субекти.
Според ПОК “ДСК—Родина”  и ПОК “Съг-
ласие” обсъжданото законово изменение про-
тиворечи на обявените намерения за подоб-
ряване възможностите за инвестиране на ак-
тивите на управляваните пенсионни фондове;
съществуват достатъчно ефективни механиз-
ми за контрол върху ползването на инвести-
онните имоти—счетоводно отразяване, опре-
деляне пазарни равнища на наемите и конт-
рол върху тяхното спазване от Комисията за
финансов надзор.
3. Като доказателство по делото са прило-
жени и проучени  стенографските дневници от
ХХХIХ Народно събрание, съдържащи обсъж-
дането на Закона за изменение и допълнение на
Кодекса за задължително обществено осигуря-
ване и дебатите при повторното гласуване на
закона след президентското вето.
 III. Конституционният съд, преценявайки
доводите на искателите, на заинтересуваните
страни и съображенията на законодателя при
приемане на оспорената разпоредба, прие за
установено следното:
А) По допустимостта на искането
Възраженията по допустимостта на искане-
то, направени в две от депозираните от заинте-
ресуваните страни становища, налагат допъл-
нителното обсъждане на този преюдициален за
настоящата фаза на  производството въпрос,
след като съгласно чл. 25, ал. 2 от Правилника
за организация на дейността на Конституцион-
ния съд (ПОДКС) няма пречка това да бъде
направено и във всеки един момент от консти-
туционния процес.
Правомощието на Конституционния съд по
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията се упражня-
ва спрямо всяко постъпило и съобразено с фор-
малните изисквания на чл. 18 ПОДКС искане.
Според чл. 22, ал. 1, изр. 2 от Закона за Консти-
туционния съд съдът не е ограничен с посоче-
ното основание за противоконституционност на
оспорената разпоредба. Той е задължен да об-
съди съобразеността є с всички конституцион-
ни начала и принципи,  относими към нея. И по
това конституционното правосъдие, имащо за
предмет конституционноправни отношения и
проблеми, се различава от гражданския про-
цес, обслужващ граждански правоотношения и
ръководещ се стриктно от обхвата на предяве-
ното пред правораздаващия съд основание.
С оглед изложеното, различието между твър-
дението за съдържанието на оспорената разпо-
редба, от което искателите извеждат основани-
ето за противоконституционност, и действител-
ното съдържание на текста не може да има за
последица отклоняването на искането като
недопустимо. Това би означавало Конституци-
онният съд да откаже да упражни правомощи-
ето си по чл. 129, ал. 1, т. 2 от Конституцията.
След като съдът  може да разгледа искането и
на основание, различно от заявеното, per
argumentum a fortiori, съдът, дори и да конста-
тира неправилно тълкуване на оспорения текст,
допуска искането, за да осъществи контрол за
конституционосъобразност.
В този смисъл твърденията за недопустимост
на искането са неоснователни.
Б. По съществото на искането
С изменението на разпоредбата на чл. 176,
ал. 3 КСО не се допуска инвестиционните имо-
ти, закупени с не повече от 5 % от активите на
фонда за  допълнително задължително пенси-
онно осигуряване, да се ползват за нуждите на
управляващото го пенсионноосигурително дру-
жество и свързаните с него лица.
Според мотивите на законопроекта за изме-
нение и допълнение на КЗОО, засягащи втория
стълб на общественото осигуряване—допълни-
телното задължително пенсионно осигуряване
(предмет на обсъждане по настоящото дело), “с
цел по-големи гаранции за финансова стабил-
ност на осигурителните дружества, управлява-
щи фондовете за допълнително социално оси-
гуряване, се създават механизми за гарантира-
не изискванията за минимално равнище на до-
ходност при инвестиране на средствата на фон-
довете за задължително допълнително пенси-
онно осигуряване” ... “По-детайлно са разгра-
ничени инвестиционните инструменти на фон-
довете за допълнително социално осигуряване
и са допълнени количествените ограничения за
инвестиране на средствата им с цел по-добра
деверсификация и намаляване на инвестицион-
ния риск.”—Стенографски дневници на ХХХIХ
Народно събрание, книга 63, пета сесия.
Видно от мотивите и преведено за нуждите
на делото, волята на законодателя включва
известно засилване на държавното регулиране
в обсъжданата материя с цел защита интереса
на осигурените лица.