Държавен вестник, бр. 2, 2021 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
ва значително по-нисък от средните равнища 
за ЕС, като през 2019 г. е 14,4 % при средно 
за ЕС-28 – 15,5 %. В същото време делът на 
населението от 65 до 79 г. в България е 16,5 % 
за 2019 г. при средно равнище за ЕС-28 от 
14,3 %5. Външната миграция също е съпро­
водена с негативни тенденции.
Основни предизвикателства, свързани с 
демографските проблеми:
1) Намаляване на броя на кандидат-сту­
дентите.
2) Снижаване на критериите за прием във 
висшите училища.
3) Занижаване на критериите към студен­
тите по време на обучението поради масовия 
прием и оттам – на качеството на получава­
ното образование.
4) Необходимост от ориентиране на кан­
дидатстудентските кампании и на цялостната 
организация на висшето образование не само 
към непосредствените випускници на средните 
училища, но и към нетрадиционните обучаеми 
чрез развитие на форми на учене през целия 
живот, дуално обучение, възможности за 
съчетаване на учене и работа и/или семейни 
ангажименти и др.
2.6 Промяна в ролята, целите и функциите 
на висшето образование
Днес висшите училища навсякъде по света 
са изправени пред предизвикателства, които 
влияят не само върху тяхното функциони­
ране, но и на самата им идентичност като 
институции. Развитието на информационните 
технологии, преходът от елитарно към масово 
и дори универсално висше образование, бързо 
променящият се и отворен пазар на труда 
обуславят промени и в ролята и функциите 
на висшето образование.
Диференцирането на мисията, профила 
и териториалната значимост на висшето 
училище се разглежда като средство за 
приспособяване към нарастващите и все по-
разнообразни изисквания на пазара на труда 
за висококвалифицирана работна сила. В 
някои случаи обаче се стига до утвърждаване 
на чисто инструментална роля на висшето 
образование и на подчиняването му изцяло 
на потребностите на пазара на труда. Това 
принизява ролята на висшето образование 
като научна и духовна институция, която 
същевременно има и значими общосоциални 
функции.
Традиционният модел на висше образова­
ние, основан на аудиторни занятия, е изправен 
пред сериозната конкуренция на масовите 
отворени онлайн курсове (MOOCs), както и 
на образователните програми и практически 
ориентирани курсове, предлагани от различни 
платформи и организации.
5 https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/
tps00010/default/table?lang=en
Основни предизвикателства, свързани с 
промяната в ролята, целите и функциите на 
висшето образование:
1) Липса на яснота в стратегическите визии 
на висшите училища по отношение на основ­
ните им функции, свързани с образованието и 
обучението, с развитието на фундаментални и 
приложни научни изследвания, иновациите и 
предприемаческите умения и със социалните 
отговорности на висшите училища (включи­
телно национална, регионална и европейска).
2) Трудности при постигането на баланс 
между увеличаващите се и различни по своя 
характер обществени изисквания към и очак­
вания от висшето образование.
3) Недостатъчна конкурентоспособност по 
отношение на бързото развитие на пазара на 
образователни услуги и липса на достатъчна 
гъвкавост в предлаганите форми на обучение.
2В. Предизвикателства, възникващи от 
процеси вътре в сферата на висшето образо­
вание в Република България
2.7 Изоставане от тенденциите в европей­
ското висше образование и слаба интернаци­
онализация на българското висше образование
Като цяло, българските висши училища 
продължават да бъдат „невидими“ в междуна­
родното пространство за висше образование: 
те не присъстват сред първите 500 в престиж­
ните глобални рейтинги на университети и до 
средата на 2020 г. нито едно българско висше 
училище не беше включено в европейските 
университетски мрежи. Към края на 2020 г. 
5 български ВУ се включиха като партньори, 
а други 2 ВУ – като асоциирани партньори в 
университетските мрежи, което представлява 
14 % от всички ВУ в страната.
През последните години се наблюдава по­
степенно увеличаване на броя чуждестранни 
студенти, които се обучават в български ВУ. 
Съгласно данни на НСИ през академичната 
2018/2019 г. техният брой е 15,4 хил., което 
съответства на 6,7 % от всички студенти и 
на увеличение с 38 % спрямо академичната 
2014/2015 г. Въпреки тази положителна тен­
денция страната ни остава сравнително слабо 
разпознаваема в чужбина като привлекателна 
дестинация за образование. Близо половината 
от българските ВУ предлагат различни видове 
съвместни програми с чуждестранни висши 
училища, програми за образователен фран­
чайз с чуждестранни висши училища и/или
програми, акредитирани в чужбина, но де­
лът на студентите, обучаващи се в подобни 
програми, остава относително нисък. През 
академичната 2019/2020 г. 23 български висши 
училища предлагат 88 съвместни програми 
с чуждестранни висши училища, в които те 
обучават близо 3400 студенти. Същевременно 
се запазва тенденцията една не малка част