Държавен вестник, бр. 23, 2024 г., стр. 45

БРОЙ  23	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  45  
МИНИСТЕРСТВО  
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
Инструкция за изменение на Инструкция 
№ 8121з-1008 от 24 август 2015 г. за условията, 
реда за получаване и размера на стипендии на 
курсантите в Академията на Министерството 
на вътрешните работи редовна форма на обу-
чение и за условията и реда за получаване на 
полагащото им се униформено облекло (обн., 
ДВ, бр. 67 от 2015 г.; изм., бр. 4 и 27 от 2021 г.)
§ 1. Член 2 се изменя така:
„Чл. 2. Базата за определяне на стипенди-
ите на курсантите е 200 на сто от базата за 
определяне размера на основното месечно 
възнаграждение за най-ниската длъжност 
в Министерството на вътрешните работи, 
която се утвърждава ежегодно със закона за 
държавния бюджет на Република България, 
съгласно чл. 177 от Закона за Министерството 
на вътрешните работи.“
Заключителна разпоредба
§ 2. Инструкцията влиза в сила от 1 яну-
ари 2024 г.
Министър: 
Калин Стоянов
2058
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 1730 
от 14 февруари 2024 г.
по административно дело № 1535 от 2023 г.
Върховният административен съд на Репуб- 
лика България – осмо отделение, в съдебно 
заседание на двадесет и четвърти януари две 
хиляди и двадесет и четвърта година в състав: 
председател: Мирослав Мирчев, членове: Хрис-
то Койчев, Александър Митрев, при секретар 
Снежана Тодорова и с участието на прокурора 
Антоанета Генчева изслуша докладваното от 
председателя Мирослав Мирчев по админис- 
тративно дело № 1535/2023 г.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. 
от Административнопроцесуалния кодекс 
(АПК). Образувано е по жалба на П. Запрянов, 
притежаващ (ЕГН) от Димитровград, (улица), 
депозирана чрез процесуалния си представи-
тел адв. Бойчев, против чл. 73, ал. 1 в частта: 
категории – „М“, в населено място – 50 км/ч, 
извън населено място – 50 км/ч, от Правилни-
ка за прилагане на Закона за движението по 
пътищата (приет с ПМС № 36 от 1996 г.; обн., 
ДВ, бр. 25 от 22.03.1996 г., в сила от 1.06.1996 г.; 
попр., бр. 72 от 23.08.1996 г.; доп., бр. 32 
от 18.04.2006 г., в сила от 1.01.2007 г.; изм., 
бр. 46 от 12.06.2007 г., в сила от 12.06.2007 г., 
бр. 34 от 1.04.2008 г., в сила от 1.04.2008 г.; 
доп., бр. 44 от 9.05.2008 г.; изм., бр. 53 от 
10.06.2008 г., бр. 45 от 16.06.2009 г., бр. 63 от 
16.08.2011 г., в сила от 16.08.2011 г., бр. 60 от 
7.08.2012 г., в сила от 7.08.2012 г.; изм. и доп., 
бр. 13 от 17.02.2015 г., в сила от 18.05.2015 г.; 
изм. с Решение № 3799 от 20.04.2022 г. на 
ВАС на РБ – бр. 9 от 27.01.2023 г., в сила от 
27.01.2023 г., Решение № 11214 от 16.12.2023 г. 
на ВАС на РБ – бр. 107 от 29.12.2023 г., в 
сила от 29.12.2023 г.). Твърди, че разпоред-
бата е нищожна. Излага съображения, че с 
нея недопустимо е разрешена максималната 
скорост за движение на МПС категория 
„М“ да е 50 км/ч в населени места и извън 
населени места, което е в противоречие с 
по-висш по степен нормативен акт, а именно 
чл. 21, ал. 1 от Закона за движението по пъ-
тищата (ЗДвП), където за същата категория 
МПС максимално разрешената скорост за 
движение е 45 км/ч както в населените, така 
и извън населените места. Твърди, че про-
ектът на процесния правилник и оспорената 
част от него не са подложени на обсъждане. 
Моли съда да постанови решение, с което да 
обезсили или отмени разпоредбата на чл. 73, 
ал. 1 в частта: категории – „М“, в населено 
място – 50 км/ч, извън населено място – 
50 км/ч, от Правилника за прилагане на Закона 
за движението по пътищата. Претендира се 
присъждане на разноски. В съдебно заседание 
моли оспорената част от разпоредбата да бъде 
обявена за нищожна или да бъде отменена 
като незаконосъобразна.
Ответната страна – Министерският съвет 
на Република България, оспорва жалбата 
чрез пълномощника си правен съветник 
Георгиева в открито съдебно заседание и с 
писмено становище. Иска жалбата да бъде 
оставена без разглеждане поради липса на 
годен предмет на оспорване, алтернативно да 
бъде отхвърлена като неоснователна. Прави 
възражение за прекомерност на адвокатското 
възнаграждение.
Представителят на Върховната прокуратура 
дава заключение за допустимост и основател-
ност на подадената жалба.
Върховният административен съд, състав 
на осмо отделение, взе предвид следното: 
Съгласно разпоредбата на чл. 186, ал. 1 АПК 
право да оспорват подзаконов нормативен акт 
имат гражданите, организациите и органите, 
чиито права, свободи и законни интереси са 
засегнати или могат да бъдат засегнати от 
него, и за които той поражда задължения. 
Правният интерес е абсолютна процесуална 
предпоставка за участие в производството 
по оспорване на подзаконови нормативни 
актове. В случая жалбоподателят притежава 
право да управлява пътно превозно средство 
от категория „М“. Без значение е фактът, 
че към момента на подаването на жалбата