Държавен вестник, бр. 2, 2009 г., стр. 17

Б Р О Й  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
а) има и обичайно упражнява в тази догова-
ряща държава правото да сключва дого-
вори от името на предприятието, освен
ако дейностите на това лице са ограниче-
ни до посочените в ал. 4, които, ако се
извършват чрез определено място, не биха
направили това определено място място
на стопанска дейност съгласно разпоред-
бите на тази алинея; или
б) няма такова право, но обичайно поддър-
жа в първата посочена държава запас от
стоки, от който регулярно доставя стоки
от името на предприятието.
6. Независимо от предходните разпоредби
на този член застрахователно предприятие на
едната договаряща държава се счита, че има,
освен в случаите на презастраховане, място
на стопанска дейност в другата договаряща
държава, ако то събира застрахователни пре-
мии на територията на тази друга държава
или застрахова рискове там чрез лице, което
не е представител с независим статут, за кое-
то се прилага ал. 7.
7. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава посредством брокер, комисионер или
друг представител с независим статут, при ус-
ловие че такива лица действат в обичайните
граници на своята дейност. Все пак, когато дей-
ностите на такъв представител са предназначе-
ни изцяло или почти изцяло за това предприя-
тие и в техните търговски и финансови отноше-
ния са договорени или наложени условия, кои-
то се отличават от тези, които биха възникнали
между независими предприятия, той няма да се
счита за представител с независим статут по
смисъла на тази алинея.
8. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава,
контролира или е контролирано от дружество,
което е местно лице на другата договаряща
държава или което извършва стопанска дейност
в тази друга държава (чрез място на стопанска
дейност или по друг начин), не прави което и да
е от дружествата място на стопанска дейност
на другото.
Г л а в а  I I I
ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на една-
та договаряща държава от недвижимо имущес-
тво (включително доходи от селско или горско
стопанство), намиращо се в другата договаря-
ща държава, могат да се облагат с данък в тази
друга държава.
2. Терминът “недвижимо имущество” има
съдържанието, което му придава законодател-
ството на договарящата държава, в която се
намира въпросното имущество. Терминът във
всички случаи включва имуществото, принад-
лежащо към недвижимото имущество, доби-
тък и оборудване, използвани в селското и гор-
ското стопанство, правата, спрямо които се
прилагат разпоредбите на общото законода-
телство относно поземлената собственост,
плодоползването на недвижимо имущество,
както и правата върху променливи или опре-
делени по размера си плащания, представля-
ващи компенсация за разработването или за
предоставяне на правото за разработване на
минерални залежи, извори и други природни
ресурси. Кораби и самолети не се считат за
недвижимо имущество.
3. Разпоредбата на ал. 1 се прилага и по
отношение на доходи, получени от пряко из-
ползване, отдаване под наем или използване
под каквато и да е друга форма на недвижимо
имущество.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 3 се прилагат
също така и по отношение на доходи от не-
движимо имущество на предприятие и по от-
ношение на доходи от недвижимо имущество,
използвано за извършване на независими
лични услуги.
Член 7
Печалби от стопанска дейност
1. Печалбите на предприятие на едната до-
говаряща държава се облагат с данък само в
тази държава, освен ако предприятието из-
вършва стопанска дейност в другата догова-
ряща държава чрез място на стопанска дей-
ност, разположено там. Ако предприятието
извършва стопанска дейност по този начин,
печалбите на предприятието могат да се об-
лагат в другата държава, но само такава част
от тях, каквато е причислима към това място
на стопанска дейност.
2. Като се има предвид разпоредбата на
ал. 3, когато предприятие на едната догова-
ряща държава извършва стопанска дейност в
другата договаряща държава чрез място на
стопанска дейност, разположено там, във вся-
ка договаряща държава към това място на сто-
панска дейност ще се причисляват печалби-
те, които то би получило, ако беше отделно и
самостоятелно предприятие, извършващо
същите или подобни дейности при същите или
подобни условия  и работещо напълно неза-
висимо от предприятието, на което то е място
на стопанска дейност.
3. При определянето на печалбите от място
на стопанска дейност се допуска приспадане на
тези разходи, които са извършени за мястото на
стопанска дейност, включително управленски-
те и общите административни разходи, извър-