Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 17

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
то ГВА прецени, че новият или съществуващи-
ят обект с увеличени размери ще е засенчен от
съществуващ неподвижен обект.
(4) Не се допуска нови обекти или съществу-
ващи обекти с увеличени размери да пробож-
дат коническата повърхност или вътрешната
хоризонтална повърхност, с изключение на слу-
чаите, когато ГВА прецени, че такъв обект ще
е засенчен от съществуващи неподвижни обек-
ти или когато в резултат на проведено аерона-
вигационно проучване се изясни, че този обект
няма да влияе отрицателно на безопасността
или на редовността на полетите на самолетите.
(5) Съществуващите обекти, пробождащи про-
изволна повърхност, разгледана в ал.1, се отстра-
няват, доколкото практически е възможно, освен
когато ГВА прецени, че такъв обект е засенчен от
съществуващ неподвижен обект или когато в ре-
зултат на проведени аеронавигационни изследва-
ния се изясни, че този обект няма да влияе отрица-
телно на безопасността или съществено да нару-
ши редовността на полетите на самолетите.
(6) Когато поради напречни или надлъжни
наклони на летателното поле вътрешната гра-
ница или части от вътрешната граница на по-
върхността на подхода за кацане могат да се
окажат по-ниско от съответната кота на лета-
телното поле и се установи, че съответните
участъци или обекти могат да представляват
опасност за самолетите:
1. летателното поле се подравнява за при-
веждане в съответствие с вътрешната граница
на повърхността на подхода за кацане;
2. участъците от местността или обекти,
които пробождат повърхността на подхода за
кацане след края на летателното поле, ако се
намират по-ниско от равнището на летателно-
то поле, се отстраняват.
(7) При проектиране на ново строителство
се отчита перспективната възможност за обо-
рудване на ПИК със средства за подход за каца-
не по прибори и като следствие от това се въ-
веждат по-строги изисквания по отношение на
повърхностите, ограничаващи препятствията.
Чл. 93. (1) За ПИК, оборудвани за неточен
подход за кацане, се установяват следните по-
върхности, ограничаващи препятствията:
1. конична повърхност;
2. вътрешна хоризонтална повърхност;
3. повърхност на подхода за кацане;
4. преходни повърхности.
(2) Не се допуска относителната височина и
наклонът на повърхностите да превишават зна-
ченията, които са посочени в табл. 6, а другите
им размери да не са по-малки по стойност от
размерите, посочени в същата таблица, с из-
ключение на размерите на хоризонталния учас-
тък на повърхността на подхода за кацане.
Чл. 94. (1) Повърхността на подхода за каца-
не се разполага хоризонтално след точката, в
която линията на наклона с градиент 2,5 на сто
пресича (в зависимост от това, коя е по-висока):
1. хоризонталната равнина на височина 150 m
над котата на прага, или
Чл. 91. (1) Повърхността на набора на висо-
чина при излитане е наклонена равнина или
друга определена повърхност след края на ПИК
или зоната, свободна от препятствия.
(2) Границите на повърхността на набора на
височина при излитане са, както следва:
1. вътрешна граница, преминаваща хоризон-
тално и перпендикулярно по отношение на осова-
та линия на ПИК и разположена или на дадено
разстояние след края на ПИК, или в края на зона-
та, свободна от препятствия, ако има такава, и
нейната дължина превишава даденото разстояние;
2. две странични граници, започващи от краи-
щата на вътрешната граница и равномерно раз-
тварящи се под определен ъгъл от полетната тра-
ектория до определена крайна широчина и про-
дължаващи от тази широчина, по протежение на
останалата част от дължината на повърхността
на набора на височина при излитане;
3. външна граница, преминаваща хоризон-
тално и вертикално по отношение на определе-
ната полетна траектория.
(3) Надморската височина на вътрешната
граница се равнява на най-високата точка на
продължението на осовата линия на ПИК меж-
ду края на ПИК и вътрешната граница. При
наличието на зона, свободна от препятствия,
котата е равна на най-високата точка на по-
върхността на терена, намираща се на осовата
линия на зоната, свободна от препятствия.
(4) В случай, че траекторията на набор на
височина при излитане е праволинейна, накло-
нът на повърхността на набор на височина при
излитане се измерва във вертикална равнина,
минаваща през осовата линия на ПИК.
(5) В случай, че траекторията на набор на ви-
сочина при излитане прави завой (вираж), по-
върхността на набор на височина при излитане
представлява сложна повърхност, която съдър-
жа нормали, лежащи в хоризонтална равнина, про-
карана към осовата линия, като наклонът на осо-
вата линия е аналогичен на наклона при право-
линейна траектория на излитането.
Раздел II
Изисквания към ограниченията
на препятствията
Чл. 92. (1) За необорудвана ПИК се устано-
вяват следните повърхности за ограничаване на
препятствията:
1. конична повърхност;
2. вътрешна хоризонтална повърхност;
3. повърхност на подхода за кацане;
4. преходни повърхности.
(2) Относителната височина и наклонът на
повърхности по ал. 1 не превишават значения-
та, посочени в табл. 6, а техните други размери
не могат да са по-малки от размерите, посоче-
ни в същата таблица.
(3) Не се допуска нови или съществуващи
обекти с увеличени размери да пробождат по-
върхността на подхода за кацане или преходна-
та повърхност, с изключение на случаите, кога-