Държавен вестник, бр. 95, 2013 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  95
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ПРЕЗИДЕНТ 
 НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 203
На основание чл. 98, т. 1 от Конституцията 
на Република България във връзка с чл. 279, 
ал. 1 и 5 от Изборния кодекс
П О С Т А Н О В Я В А М :
Насрочвам частичен избор за кмет на 
кметство Снежина, община Провадия, област 
Варна, на 16 март 2014 г.
Издаден в София на 18 октомври 2013 г.
Президент на републиката:  
Росен Плевнелиев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Зинаида Златанова
7982
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 10  
от 24 октомври 2013 г.
по конституционно дело № 8 от 2013 г.
Конституционният съд в състав: председател: 
Димитър Токушев, и членове: Благовест Пу-
нев, Пламен Киров, Красен Стойчев, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, 
Кети Маркова, Георги Ангелов, Борис Вел-
чев, Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, при 
участието на секретар-протоколиста Мариана 
Георгиева разгледа в закрито заседание на 
24 октомври 2013 г. конституционно дело № 8 
от 2013 г., докладвано от съдията Гроздан Илиев.
Производството е с основание по чл. 149, 
ал. 1, т. 2 от Конституцията на Република 
България.
Делото е образувано по искане на омбуд-
смана на Република България за установяване 
на противоконституционност на разпоредбата 
на чл. 11, ал. 5 от Закона за данъците върху 
доходите на физическите лица (ЗДДФЛ) (обн., 
ДВ, бр. 95 от 2006 г.; последно изм., бр. 66 от 
2013 г.), според която при авансово изплащане 
на дохода по чл. 38, ал. 13 ЗДДФЛ същият да 
се счита за придобит на датата на падежа на 
депозита или на датата на предсрочното му 
прекратяване. Новелата, която се оспорва, е 
обнародвана в ДВ, бр. 94 от 2012 г. и влиза в 
сила от 1 януари 2013 г.
Омбудсманът поддържа, че създадената с 
чл. 11, ал. 5 ЗДДФЛ фикция за придобиване 
на дохода от лихви на падежа на практика 
въвежда данъчно задължение за гражданите по 
отношение на доход, придобит преди влизането 
на данъчния закон в сила. Така придаденото 
обратно действие на разпоредбата на чл. 11, 
ал. 5 ЗДДФЛ е в нарушение на установения 
с чл. 4, ал. 1 от Конституцията принцип, съг­
ласно който Република България е правова 
държава и се управлява според Конституция-
та и законите на страната, а прилагането на 
този конституционен принцип в областта на 
данъчното право изключва ретроактивното 
действие на данъчните норми. Вносителят на 
искането, позовавайки се и на Решение № 9 
от 20.06.1996 г. по к.д. № 9 от 1996 г., в чии-
то мотиви Конституционният съд приема, че 
„Гражданите трябва да знаят предварително, 
преди настъпването на финансовата година, 
данъците и техния размер, които те ще плащат“, 
счита, че в случая е нарушен и принципът за 
правната сигурност, който е основен принцип 
и в правото на Европейския съюз.
Съдът с Определение от 4 април 2013 г. е 
допуснал искането за разглеждане по същество и 
съгласно чл. 18, ал. 2 от Закона за Конституци-
онен съд като заинтересовани страни по делото 
са конституирани: президентът на Република 
България, Министерският съвет, министърът 
на финансите, Българската народна банка, 
Националната агенция за приходите, главният 
прокурор, Върховният административен съд, 
Висшият адвокатски съвет, Асоциацията на 
банките в България.
Министерският съвет (МС), министърът на 
финансите и Националната агенция за приходите 
(НАП) са изразили становища за необоснованост 
и неоснователност на искането за обявяване 
разпоредбата на чл. 11, ал. 5 ЗДДФЛ за про-
тивоконституционна. Според тези държавни 
органи с извършеното изменение на ЗДДФЛ 
след 1 януари 2013 г. брутната сума на придо-
битите от местните физическите лица доходи 
от лихви по депозити в търговските банки и в 
клонове на чуждестранни банки, установени в 
държава, която е член на Европейския съюз, 
или в друга държава – страна по Споразумени-
ето за Европейско икономическо пространство 
(СЕИП), се облагат с окончателен данък от 
десет на сто. При изменението на закона в 
тази част е съблюдавано правилото, че полу-
чен доход се облага с данък към момента на 
неговото придобиване. По аргумент от чл. 11, 
ал. 1 ЗДДФЛ правнорелевантният факт е датата 
на придобиване на дохода, тъй като към този 
момент вече е налице данъчният обект, който 
следва да бъде обложен. На следващо място се 
поддържа, че с въведеното с чл. 11, ал. 5 ЗДДФЛ 
изключение от случаите по чл. 11, ал. 1, т. 1 и 2 
ЗДДФЛ, както и в хипотезите, предмет на уредба 
в чл. 11, ал. 2 и 3 на същия закон, които не са 
предмет на искането, не се въвежда обратно