Държавен вестник, бр. 29, 2011 г., стр. 99

БРОЙ  29	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  99  
средства за вземане на проба от реагента вътре 
в резервоара. Точката на вземане на пробите 
трябва да е леснодостъпна, без да е необходимо 
да се използва специализиран инструмент или 
устройство.“ 
§ 10. В приложение № 3 към чл. 4, ал. 1, 
т. 4 се правят следните изменения: 
1. Точка 1.1 се изменя така: 
„1.1. В това приложение се посочва методът, 
който се прилага за измерване на газообразните 
и прахообразните замърсители от двигателя, 
обект на изпитване. 
Прилагат се следните изпитвателни цикли: 
 – цикълът със стационарни режими за 
извънпътна техника (NRSC), подходящ за 
спецификациите на съоръжението, който се 
използва за измерване на емисиите на въгле-
роден окис, въглеводороди, азотни окиси и 
емисиите на прахови частици за етапи I, II, III 
A, III B и IV при двигателите, съгласно чл. 2, 
ал. 1, т. 1 и 2, и 
 – цикълът с преходни режими за извън-
пътна техника (NRTC), който се използва за 
измерване на емисиите на въглероден окис, 
въглеводороди, азотни окиси и емисиите на 
частици за етапи III B и IV при двигателите, 
съгласно чл. 2, ал. 1, т. 1;
 – за двигатели, предназначени за задвиж-
ване на кораби за вътрешното корабоплаване, 
се прилага методът съгласно стандарт ISO 
8178-4:2007 и Приложение VI към MARPOL 
(Международна конвенция за предотвратяване 
на замърсяването от кораби) 73/78, (Правила за 
NOx) на Международната морска организация, 
 – за двигатели, предназначени за задвижване 
на мотриси, се използва NRSC за измерване 
на газообразни и прахообразни замърсители за 
етапи III A и III B; 
 – за двигатели, предназначени за задвижване 
на локомотиви, се използва NRSC за измерване 
на газообразни и прахообразни замърсители за 
етапи III A и III B.“
2. Точка 1.3.2 се изменя така: 
„1.3.2. Изпитване NRТC: 
Посоченият преходен изпитвателен цикъл, 
основан предимно на работните условия на ди-
зеловите двигатели, инсталирани в извънпътна 
техника, се извършва два пъти: 
 – първия път (пускане в ход при студен дви-
гател), след като двигателят е достигнал стайна 
температура и температурите на охлаждащата 
течност, на маслото, на системите за вторична 
обработка и на всички допълнителни устройства 
за управление на двигателя са стабилизирани 
между 20 и 30 °C; 
 – втория път (пускане при загрял двигател) 
след 20-минутен период на загряване, който 
започва веднага след завършването на цикъла 
на пускане в ход при студен двигател. 
По време на тази последователност на из-
питване се изследват посочените замърсители. 
Последователността на изпитване се състои в 
пускане в ход при студен двигател, извършено 
след естествено или принудително охлаждане на 
двигателя, период на загряване и пускане при 
загрял двигател, в резултат на което се получава 
изчисление на съставните емисии. Като се из-
ползват сигналите на обратна връзка за въртящия 
момент и честотата на въртене на двигателя от 
динамометричния стенд, мощността се интегрира 
спрямо времето на цикъла, за да се определи 
работата, извършена от двигателя за цикъла. 
Концентрацията на газообразните съставки се 
определя през цикъла или в неразредените от-
работили газове чрез интегриране на сигналите 
от анализатора в съответствие с допълнение 3 
към настоящото приложение или в разредените 
отработили газове на система за вземане на проби 
при постоянен обем (система CVS) с разреждане 
на целия поток чрез интегриране или вземане 
на проба с торба в съответствие с допълнение 
3 към това приложение. За праховите частици 
се събира пропорционална проба от разреде-
ните отработили газове върху специфициран 
филтър чрез частично разреждане на потока 
или разреждане на целия поток. В зависимост 
от използвания метод дебитът на неразредените 
или разредените отработили газове се определя 
по време на цикъла, за да се изчислят стойно-
стите на масовите емисии от замърсители. За 
да се изчислят грамовете на всеки замърсител, 
излъчвани на киловатчас(kilowatt-hour), стой-
ностите на масовите емисии се отнасят към 
работата на двигателя.
Емисиите (g/kWh) се измерват както при ци-
къла на пускане в ход при студен двигател, така 
и при цикъла на пускане при загрял двигател. 
Претеглените съставни емисии се изчисляват, 
като резултатите от пускане в ход при студен 
двигател имат тежест 10 %, а резултатите от 
пускане при загрял двигател – 90 %. Претегле-
ните съставни резултати трябва да отговарят 
на допустимите стойности.“
3. Точка 3.7.1 се изменя така: 
„3.7.1. Спецификация на оборудването съ-
гласно чл. 2, ал. 1: 
3.7.1.1. Спецификация А 
За двигателите, попадащи в обхвата на чл. 2, 
ал. 1, т. 1 и 4, следният цикъл от 8 етапа(1) се 
проследява при работа на изпитвания двигател 
върху динамометър:
Номер 
на 
етапа
Честота на въртене 
на двигателя 
(об./мин)
Нато-
варване 
(%)
Тег-
ловен 
коефи-
циент
1
2
3
4
1
Номинална или 
еталонна (*)
100
0,15
2
Номинална или 
еталонна (*)
75
0,15
3
Номинална или 
еталонна (*)
50
0,15