Държавен вестник, бр. 44, 2005 г., стр. 60

С Т Р .  60
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
д) културни ценности, придобити в качество-
то на дарение, или закупени по законен път със
съгласието на компетентните власти на страна-
та, откъдето произхождат тези ценности.
Член 5
С цел обезпечаване на опазването на своите
културни ценности от незаконен внос, износ или
прехвърляне на правото на собственост държа-
вите—страни по тази конвенция, се задължа-
ват да създадат на своята територия при подхо-
дящи за всяка страна условия една или няколко
служби за опазване на културното наследство,
ако такива служби все още не функционират и
нямат достатъчно квалифициран персонал, не-
обходим за ефективното осъществяване на из-
броените по-долу функции:
а) да съдействат за разработване на проекти
на законодателни и нормативни актове за за-
щита на културното наследство и по-специално
за приемане на наказателни мерки срещу неза-
конния внос, износ и прехвърляне на правото
на собственост на значими културни ценности;
б) да изготвят и обновяват на базата на на-
ционалния регистър за защита списък на важ-
ните културни ценности—държавни и частни,
чиито износ би довел до значително обеднява-
не на националното културно наследство;
в) да съдействат за създаването или разви-
тието на научни и технически институции (му-
зеи, библиотеки, архиви, лаборатории, ателие-
та и т.н.), необходими за консервацията и попу-
ляризирането на културните ценности;
г) да организират контрол върху археологи-
ческите разкопки, да осигурят консервацията
на определени културни ценности “in situ” (на
място) и да охраняват отделни райони, опреде-
лени за бъдещи археологически проучвания;
д) да установят правила за заинтересовани-
те лица (консерватори, колекционери, антик-
вари и т.н.) в съответствие с етичните принци-
пи, формулирани в тази конвенция, и да следят
за спазването на тези правила;
е) да осъществяват възпитателна дейност с
цел пробуждане и укрепване на чувството на
уважение към културното наследство на всич-
ки държави, да осигурят широко разпростране-
ние на разпоредбите на тази конвенция;
ж) да следят всеки случай на изчезване на
културни ценности да получи необходимото
разгласяване.
Член 6
Държавите—страни по тази конвенция, се
задължават:
а) да изготвят подходящо свидетелство, с ко-
ето държавата износител да удостоверява, че е
дала разрешение за износ на една или няколко
културни ценности. Това свидетелство трябва да
придружава културната или културните ценнос-
ти, изнасяни в съответствие с приетите правила;
б) да забранят износа от своя територия на
културни ценности, към които не е приложено
горепосоченото свидетелство;
в) да доведат тази забрана по подходящ на-
чин до знанието на обществеността и по-специ-
ално на лицата, които биха могли да изнасят
или внасят културни ценности.
Член 7
Държавите—страни по тази конвенция, се
задължават:
а) да приемат всички необходими мерки в
съответствие с националното законодателство
за предотвратяване на придобиването от музеи
и други подобни институции, действащи на тях-
ната територия, на културни ценности, произ-
хождащи от друга държава—страна по Конвен-
цията, които са били незаконно изнесени след
влизане в сила на тази конвенция. Всеки път,
когато е възможно, да информират държавата,
откъдето произхожда тази културна ценност и
която е страна по тази конвенция, за предлага-
нето на подобни културни ценности, изнесени
незаконно от тази държава след влизането в
сила на тази конвенция и за двете държави;
б) (i) да забранят вноса на културни ценнос-
ти, откраднати от музеи, религиозни или свет-
ски обществени паметници или от подобни
институции, разположени на територията на
друга държава—страна по тази конвенция, след
влизането в сила на конвенцията по отношение
на заинтересованите държави, при условие че
бъде доказано, че въпросните ценности са впи-
сани в списъка на предметите, принадлежащи
на дадената институция;
(ii) да предприемат по молба на държава—
страна по конвенцията, съответните мерки за
конфискуване и връщане на всяка открадната
културна ценност, внесена след влизането в сила
на тази конвенция по отношение и на двете заин-
тересовани държави, при условие че държавата
молителка изплати справедливо обезщетение на
добросъвестния купувач или лицето, което има
законното право на собственост на тази ценност;
молбите за изземване и връщане се отправят по
дипломатически път; държавата молителка след-
ва да представи за своя сметка цялата документа-
ция и всички доказателства, необходими за обос-
новаване на нейното искане за изземване и връ-
щане; държавите—страни по конвенцията, не
облагат с никакви митнически или други такси
културните ценности, връщани в съответствие с
този член; всички разходи, свързани с връщането
на една или повече от въпросните културни цен-
ности, са за сметка на държавата молителка.
Член 8
Държавите—страни по тази конвенция, се
задължават да налагат наказателни или адми-
нистративни наказания на всички лица, отго-
ворни за нарушаването на забраните, предвиде-
ни в членове 6 (б) и 7 (б).
Член 9
Всяка държава—страна по тази конвенция,
чието културно наследство е застрашено от
кражба на археологически или етноложки ма-