Държавен вестник, бр. 78, 2002 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  78
3. Договарящата държава, която направи
декларацията по ал. 2, информира редовно
Постоянното бюро на Хагската конференция
по международно частно право за имената и
адресите на тези организации и лица.
4. Всяка договаряща държава може да дек-
ларира пред депозитаря по конвенцията, че
осиновяванията на деца с обичайно местопре-
биваване на нейна територия могат да се извър-
шват единствено ако функциите на централни-
те органи се изпълняват в съответствие с ал. 1.
5. Независимо дали е направена деклара-
ция по ал. 2, за докладите по чл. 15 и 16 във
всички случаи носи отговорност централният
орган или други органи или организации съг-
ласно ал. 1.
Г л а в а  V
ПРИЗНАВАНЕ И ПОСЛЕДИЦИ
НА ОСИНОВЯВАНЕТО
Член 23
1. Осиновяване, за което компетентен ор-
ган на договарящата държава, в която то се
извършва, удостоверява, че е извършено в съ-
ответствие с конвенцията, се признава по пра-
во от другите договарящи държави. В удосто-
верението се посочва кога и от кого са били
дадени съгласията по чл. 17, буква “c”.
2. Всяка договаряща държава при подписва-
не, ратификация, приемане, утвърждаване или
присъединяване уведомява депозитаря по кон-
венцията относно статута и функциите на орга-
на или органите, които в тази държава са ком-
петентни да издават удостоверението. Тя уве-
домява депозитаря и относно всякакви измене-
ния, свързани с определянето на тези органи.
Член 24
Признаване на осиновяване може да бъде
отказано в договаряща държава единствено ако
осиновяването е в явно противоречие с нейния
обществен ред, като се държи сметка за най-
пълната закрила на интересите на детето.
Член 25
Всяка договаряща държава може да деклари-
ра пред депозитаря по конвенцията, че не се за-
дължава по силата на конвенцията да признава
осиновявания, извършени съгласно споразуме-
ния, сключени в приложение на чл. 39, ал. 2.
Член 26
1. Признаването на осиновяване включва
признаването на:
а) отношенията между детето и осиновите-
лите му за законови отношения между родите-
ли и дете;
b) родителската отговорност на осиновите-
лите за детето;
c) прекратяването на предшестващите го
отношения между родители и дете, ако оси-
новяването има за последица такова прекра-
тяване в договарящата държава, в която е било
извършено.
2. Когато осиновяването води до прекратя-
ване на предшестващите го отношения между
родители и дете, детето се ползва в приемаща-
та държава и във всяка друга договаряща дър-
жава, в която се признава осиновяването, с
права, равностойни на правата, произтичащи
от осиновявания, пораждащи такива последи-
ци във всяка от тези държави.
3. Предходните алинеи не засягат приложе-
нието на всяка по-благоприятна за детето раз-
поредба, която е в сила в договарящата държа-
ва, признаваща осиновяването.
Член 27
1. Когато осиновяване, извършено в държава-
та по произход, не поражда като последица прек-
ратяването на предшестващите го отношения
между родители и дете, то може да бъде транс-
формирано в осиновяване, пораждащо такива
последици в приемащата държава, която призна-
ва осиновяването съгласно конвенцията, ако:
а) законът на приемащата държава допуска
това; и
b) съгласията по чл. 4, букви “c” и “d” са
били дадени или се дават с цел такова осино-
вяване.
2. Член 23 се прилага по отношение на реше-
нието за трансформиране на осиновяването.
Г л а в а  V I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Конвенцията не засяга приложението на
закона на държавата по произход, който изис-
ква осиновяването на дете с обичайно место-
пребиваване на нейна територия да се извър-
ши в тази държава или който забранява наста-
няването на детето или прехвърлянето му в
приемащата държава преди извършване на не-
говото осиновяване.
 Член 29
Всякакъв контакт между бъдещите осино-
вители и родителите на детето или всяко друго
лице, под чиито грижи се намира детето, е не-
допустим, докато не бъдат изпълнени изисква-
нията на чл. 4, букви “а” до “c” и на чл. 5, буква
“а”, освен ако осиновяването се извършва в рам-
ките на едно и също семейство или контактът
отговаря на условията, установени от компе-
тентния орган на държавата по произход.
Член 30
1. Компетентните органи на договарящата
държава обезпечават запазването на инфор-
мацията, с която разполагат относно произхо-
да на детето, по-специално информация относ-
но самоличността на неговите родители, как-
то и данните относно здравословното състоя-
ние на детето и родителите му.
2. Те осигуряват достъп на детето или на
неговия представител до тази информация за-
едно с необходимата консултация, доколкото
това е допустимо, съгласно законодателство-
то на тази държава.