Държавен вестник, бр. 104, 2000 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
1.12. Могат да се използват и други устройства за
измерване на триенето при условие, че техните показа-
ния са в корелация с данните поне на едно от посочени-
те типове оборудване.
2. ОСНОВНИ ПРАВИЛА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА
СПИРАЧНИЯ ЕФЕКТ
2.1. Основен критерий за оценка на състоянието на
повърхността на пистата е коефициентът на триене,
характеризиращ условията за спиране на пистата.
Забележка 1. При коефициент на триене, по-малък от
0,3, полетите на самолети с газотурбинни двигатели се
забраняват.
Забележка 2. При спазване на изискването по забележка
1 се допуска излитане и кацане на самолети, ако пистата
е покрита със сух прясно навалял сняг с дебелина до 5 mm,
с киша с дебелина до 12 mm или с вода с дебелина на слоя
до 10 mm. Дебелината на слоя валеж се измерва с метал-
на линийка.
2.2. Оценка за състоянието на повърхността на пис-
тата се извършва в следните случаи:
а) ако пистата е мокра, сe определя дали коефицен-
тът е по-голям от установения минимум (особено в
зоните, където има замърсявания на настилката от гума);
б) когато върху пистата има значителен слой вода,
се определя склонността към глисиране (аквапланинг);
в) при наличие върху ПИК на наслоения от лед, сняг
или киша;
г) когато върху пистата на дълги хоризонтални учас-
тъци има значителен слой киша, мокър сняг (и даже сух
сняг), се извършват допълнителни измервания;
д) на суха писта се извършват измервания на коефи-
циента на триене с оглед оценка на структурата на по-
върхността, износването и необходимостта от възста-
новяване;
е) при освидетелстване на нова писта или писта с
обновена настилка за определяне на спирачните є ха-
рактеристики в мокро състояние.
2.3. Измерване и регистрация на спирачния ефект
на писта, покрита със сняг, лед или вода, се извършва
винаги когато по данни на метеорологичния орган или
непосредственото наблюдение се предполага, че нас-
тилката на пистата има съществено изменение по от-
ношение на спирачния ефект.
2.4. Определянето на спирачния ефект е особено
важно при колебание на температурата на пистата око-
ло точката на замръзване или когато топъл влажен поток
въздух въздейства на преохладена писта.
2.5. Cпирачният ефект се определя преди започване на
полетите или след продължително прекратяване (напри-
мер в летищата с неинтензивно движение или при отсъс-
твие на интензивни нощни полети за останалите летища).
2.6. При получаване на сигнал от екипажа на ВC
относно състоянието на ПИК органът, отговорен по
обслужване на въздушното движение, изисква допъл-
нително контролно измерване на спирачния ефект.
2.7. Оценка на спирачния ефект с автомобил
За летища, които не са за обществено ползване,
спирачният ефект на пистата може да се оценява с по-
мощта на автомобил по следната методика:
а) използва се автомобил с гуми, чийто протектор е
равномерно и малко износен;
б) налягането в гумите отговаря на определеното в
техническия паспорт на автомобила;
в) спирачната система на автомобила се регулира
така, че да осигурява едновременно блокиране на всич-
ки колела;
г) автомобилът се ускорява до скорост 40 km/h и
водачът натиска педала на спирачката;
д) измерва се времето за спиране или спирачният
път при спиране от момента на задействане на спирач-
ната система до пълна блокировка на колелата, при
която започва хлъзгане;
е) при измерване на спирачния път спирачният ефект
се изчислява по формулата µпът=V2/2gS, където V е
скоростта в момента на задействане на спирачната
система на автомобила, m/s; S—измереният спирачен
път, m; g—земното ускорение, m/s2;
ж) при измерване на времето за спиране спирачни-
ят ефект се изчислява по формулата µвреме=V/tg, къде-
то V е скоростта в момента на задействане на спирач-
ната система на автомобила, m/s; t—времето за спира-
не, s; g—земното ускорение, m/s2;
з) за отразяване на приплъзването, съответстващо
на максималната стойност на спирачния коефицент,
величините µпът и µвреме се умножават, както следва:
—ако получените стойности за µпът и µвреме са в ди-
апазона 0—0,3, окончателната стойност се получава с
умножаване на получената величина с 1,2;
—ако получените стойности за µпът и µвреме са в ди-
апазона 0,31—1, окончателната стойност се получава с
умножаване на получената величина с 1,3;
и) окончателната оценка за спирачния ефект се
получава чрез осредняване на получените стойности за
µпът и µвреме с отчитане на буква “з”;
й) за всеки оценяван участък на ПИК се извършват не
по-малко от четири измервания от дясната страна и чети-
ри измервания от лявата страна на надлъжната ос на ПИК
на разстояние 5—10 m от осовата линия. По резултатите
от осемте измервания се определя средното аритметич-
но, което е оценката за спирачния ефект на ПИК.
3. ПРЕДОТВРАТЯВАНЕ НА ЗАЛЕДЯВАНЕ И
ПОЧИСТВАНЕ НА НАСТИЛКИТЕ ОТ ЗАЛЕДЯВАНЕ
3.1. Информационно приложение
3.1.1. Видове заледявания
а) поледица—непрекъснат леден пласт с малка де-
белина и гладка повърхност, наподобява стъкло; обра-
зува се от замръзнала дъждовна вода или от влага върху
настилката при отрицателни температури, както и от
замръзване на преохладени дъждовни капки или влага
при неголеми студове при температури от 0° до -3° C и
по-рядко при температура до -6° C и по-ниски;
б) cкреж—ледена или снежно-ледена коричка с бе-
лезникав цвят и грапава повърхност; представлява крис-
тализирана атмосферна влага (мъгла, влажен въздух)
върху суха изстудена повърхност;
в) cнежно-леден слой—пресован или заледен снежен
пласт с гладка повърхност; дължи се на уплътняване на
снега от преминаване на плуговете или от движението
на самолети и CОТ при отрицателни температури.
3.1.2. Най-голяма вероятност за заледяване на по-
върхността има при температури на въздуха от+1° C до
-6°C, отрицателни температури на настилката и влаж-
ност на въздуха над 85%.
3.1.3. Основно условие за предотвратяване на ледо-
образуване върху настилките в зимни условия е пълно-
то му почистване от сняг и вода (дъждовна или от топе-
не на снега).
3.2. Методи за предотвратяване на ледообразуване
3.2.1. Третиране с карбамид [CO(NH2)2]
3.2.1.1. Карбамидът, нанасян върху изкуствените
настилки в състояние на воден разтвор или в сухо със-
тояние, е ефективно средство, осигуряващо физико-
химическо предотвратяване на ледообразуването, за
разтопяване на тънък слой сняг, за постигане на задо-
волителен спирачен ефект и за разтопяване на ледооб-
разувания.
3.2.1.2. Употребата на карбамид е възможна до тем-
пература на околната среда—9,5° C.
3.2.1.3. Като противообледенително средство кар-
бамидът се употребява най-ефикасно, когато настилка-
та е влажна и се прогнозират температури, по-ниски от
0° C, или ако се прогнозира дъжд при температура на
настилката под точката на замръзване.
3.2.1.4. Нанасянето на карбамид върху настилката
се извършва с автоцистерна, снабдена с разпръскваща
инсталация, ако е в течно състояние, а при прилагане
във вид на гранула—с тороразпръсквачка.
3.2.1.5. Достатъчно е да се разпръснат 20 g/m2 карба-
мид по централната част на пистата с широчина 22,5 m
равномерно от двете страни на осовата линия. Тази норма
изисква приблизително 135 kg на 300 линейни метра.
3.2.1.6. Разпръскването на карбамид върху суха пис-
та с цел предпазване от ледообразуване при преохладен
дъжд, особено в условията на силен вятър и използване