Държавен вестник, бр. 1, 2007 г., стр. 82

С Т Р .  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  1
Част 3
Изпитвателен цикъл ЕТС
1. Процедура за изобразяване диаграма на дви-
гателя
1.1. Определяне на диапазона от изобразени чес-
тоти на въртене
За провеждане на цикъл ЕТС в камерата за из-
питвания преди изпитвателния цикъл е необходи-
мо да се изобразят характеристиките на двигателя,
за да се определи кривата на честотата на въртене
по отношение на въртящия момент. Минималната
и максималната изобразена честота на въртене се
определят, както следва:
Минималната изобразена честота на въртене е
равна на честота на въртене на празен ход.
За максимална изобразена честота на въртене
се избира по-малката от двете стойности: равната
на 1,02nhi или честотата на въртене, при която вър-
тящият момент при пълно натоварване се намаля-
ва до нула.
1.2. Изобразяване на диаграма за мощността на
двигателя
Двигателят се загрява при максимална мощ-
ност, за да се стабилизират неговите параметри
съгласно препоръката на производителя и добра-
та техническа практика. След стабилизиране на
двигателя неговите параметри се изобразяват по
следния начин:
а) двигателят не е натоварен и работи с честота
на въртене на празен ход;
б) двигателят работи при регулирана за пълно
натоварване горивонагнетателна помпа с минимал-
на изобразена честота на въртене;
в) честотата на въртене на двигателя се пови-
шава средно с 8 ± 1 min-1/s от минималната до мак-
сималната изобразена честота на въртене; точките
за честотата на въртене и за въртящия момент на
двигателя се записват при честота на вземането на
проби поне от една точка в секунда.
1.3. Чертеж на изобразена крива
Всички данни за точките, записани в съответ-
ствие с т. 1.2, се свързват помежду си чрез използ-
ване на линейна интерполация. Получената крива
на въртящия момент представлява изобразена кри-
ва и служи за преобразуване на нормираните стой-
ности на въртящия момент на цикъла при работата
на двигателя в действителни стойности на въртя-
щия момент за изпитвателния цикъл, описан в т. 2.
1.4. Алтернативни методи за изобразяване на
диаграма
Когато даден производител прецени, че изло-
жените методи не са надеждни или представител-
ни за определен двигател, могат да се приложат
алтернативни методи за изобразяване на диагра-
ма. Тези алтернативни методи трябва да имат за
цел да определят максималния възможен въртящ
момент при всички честоти на въртене на двига-
теля, достигнати по време на изпитвателните цик-
ли. Методите, които по съображения за надежд-
ност или представителност се отклоняват от по-
сочените, се одобряват от техническата служба ед-
новременно с обосновката за тяхното използване.
В случай на двигатели с регулатори или с турбо-
компресор не се използват полегати, непрекъсна-
то продължаващи криви за честотата на въртене
на двигателя.
1.5. Повторни изпитвания
Не е необходимо преди всеки изпитвателен ци-
къл да се изобразяват параметрите на двигателя.
Повторно изобразяване на параметрите на двигате-
ля се съставя преди изпитвателния цикъл, когато:
—на основание на техническа преценка се сче-
те, че е изминало прекалено дълго време от пос-
ледната диаграма;
—двигателят е претърпял физически измене-
ния или повторно калибриране, които потенциал-
но могат да повлияят на неговите характеристики.
2. Провеждане на стандартен изпитвателен
цикъл
Преходният изпитвателен цикъл е описан в част
4. За определяне на стандартния цикъл нормира-
ните стойности на въртящия момент и честотата
на въртене се преобразуват в действителни стой-
ности по следния начин.
2.1. Действителна честота на въртене
Установява се ненормираната честота на вър-
тене с помощта на следното уравнение:
Действителна честота на въртене = [% от честота-
та на въртене (изходна честота на въртене—често-
та на въртене на празен ход)/100] + честота на вър-
тене на празен ход.
Изходната честота на въртене nref съответства
на 100 %-ните стойности на честотите на върте-
не, определени в плана за работа на двигателя с
динамометричен стенд, посочена в част 4. Тази
честота на въртене се определя,  както следва (виж
фиг. 1 от част 2):
nref = nlo + 95% . (nhi—nlo)
където nhi и nlo са определените в т. 29 и 30 в
допълнителните разпоредби или съгласно т. 1.1
на част 2.
2.2. Действителен въртящ момент
Въртящият момент се нормира до максимал-
ния въртящ момент при съответната честота на
въртене. Необходимо е да се използват ненормира-
ни стойности на въртящия момент на стандартния
цикъл с помощта на кривата на диаграмата, опре-
делена в съответствие с т. 1.3, както следва:
Действителен въртящ момент = (% от въртящия
момент Ч max. въртящ момент)/100
за съответната действителна честота на въртене,
както е определена в т. 2.1.
За целите на стандартния цикъл отрицателните
стойности на въртящия момент в точки, изобразя-
ващи режими на работа на двигателя (“m”), се пред-
ставят във вид на ненормирани стойности и се оп-
ределят по един от следните начини:
—отрицателна 40-процентна стойност на поло-
жителния въртящ момент, достигана в точката при
съответна честота на въртене;
—изобразяване на отрицателния въртящ мо-
мент, необходим за ускоряване на двигателя от ми-
нималната до максималната честота на въртене;