Държавен вестник, бр. 2, 2010 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
ценности, за които е трудно да се определи 
към какъв жанр да се причислят (графика или 
живопис), се представят за определяне пред 
експертна комисия.)
Графа 8. Размери. На живописните творби, 
рисувани на платно, опънато на подрамка, 
се отбелязват размерите на платното, като се 
измерва само лицевата страна, върху която 
е рисувано. Подгънатите части на платното, 
чрез които то е заковано на подрамката, не се 
вземат под внимание. Ако творбата е рисувана 
върху платно, което е без подрамка, тогава се 
измерва цялата му ширина и дължина, включи-
телно и крайните части, които са определени за 
подгъв при опъването върху подрамката. При 
отбелязването на размерите на живописните 
творби, рисувани върху други материали (дъска, 
картон, хартия и др.), се вземат размерите на 
плоскостта, върху която е рисувано, независимо 
от това, че краищата в някои случаи могат да 
бъдат непокрити с живописен слой. При впис-
ването на размерите на творбите най-напред 
се описва размерът на височината, а след това 
на хоризонталната част (широчината). Из-
мерването става от средата на горната страна 
до средата на долната страна на картината, а 
също така от средата на лявата до средата на 
дясната страна на картината. При вписването 
на размерите на творби, рисувани върху дебели 
основи (например иконите), след височината и 
широчината се посочва и размерът на дебели-
ната на картината. За измерване на скулптур-
ните творби се отбелязват крайните точки, по 
които се вземат основните размери – височина, 
широчина. Скулптурните творби, поставени 
върху подложки от друг материал (кубчета и 
др.), се измерват без тези подложки, дори ако 
са закрепени здраво и трайно към тях. Ако 
съответната скулптурна глава или фигура има 
подложка, създадена от автора монолитно и 
представляваща един неразделен художествено 
осмислен детайл от творбата, в този случай ви-
сочината на творбата се измерва заедно с тази 
подложка. Редът, по който се вписват размерите 
на скулптурните творби, е следният: височина, 
широчина. При графичните творби се измерват 
височината и ширината на оригиналния лист 
хартия, върху която са отпечатани или рисувани 
(както при живописта), а така също и размерите 
на изображението върху листа. При графиките 
в техниката на литографията, офорта и др. се 
измерват височината и широчината по разме-
рите на плочата, които личат върху листа след 
отпечатване, независимо от това, че в някои 
случаи художникът не е запълнил с изображение 
цялата площ на тази плоча или литографския 
камък. При графичните творби, където няма 
ясно геометрично очертание на изображението, 
а така също няма следи от плочата (както при 
рисунките), като основни размери на височината 
и широчината се посочват разстоянията между 
най-крайните точки на изображенията горе и 
долу, ляво и дясно. 
Графа 9: Вписват се датата и периодът, в 
който е създадена творбата.
Графа 10: Описание. При живописните, 
скулптурните и графичните творби се описва 
накратко сюжетът, като се отбелязват два-три 
характерни детайла, които помагат да се отличи 
описваната творба от други такива с подобен 
сюжет. При портретите например може да се 
изтъкне позата на портретувания, някоя подроб-
ност от тоалета му, цветът на фона и др. При 
отбелязването на характерни детайли следва 
да се посочи къде се намират в картината, 
например „горе вляво“, „долу вдясно“, „близо 
до десния край на картината“, „на преден план“, 
„в далечината“ и т.н. Определянето кое е в 
ляво или дясно при описването на фигурите и 
предметите в картината са прави от позиция-
та на описващия (зрителя). Ако авторът се е 
подписал и отбелязал годината на създаването 
на творбата, тези данни също се включват в 
описанието. Например „долу вдясно“, подпис 
на автора „Н. Петров 1909 г.“. 
Графа 11: Състояние. Описва се състоянието 
на запазеност на творбата при постъпването є 
в галерията. Ако творбата е добре запазена, в 
графата се записва само „запазена“. В случай 
че съществуват повреди, те се описват, като 
конкретно се посочват по-съществените от 
тях, например „скъсване на платното горе вдя-
сно“, „голяма драскотина долу, близо до левия 
ъгъл на картината“, „напукване на масления 
слой на три места в областта на челото на 
портретуваната фигура“, „картината е силно 
замърсена“, „пропукване на гипса в областта 
на шията“, „отчупване на част от дясното ухо“, 
„измачкване на картината в горния ляв ъгъл“ 
и т.н. При наличието на много повреди, които 
трудно се подават на подобно описание, те 
се отбелязват обобщено. Например „творба-
та е в много тежко състояние“, „множество 
олющвания и напуквания на масления слой“, 
„платното е скъсано на множество места“, 
„голям брой драскотини, особено в горната 
част на платното“, „фигурата е напукана на 
много места и липсват отделни парчета“ и т.н. 
Ако личат следи от реставрацията, те също 
се отбелязват. 
Графа 12: Произход. Описва се от кого е 
постъпила и къде се е съхранявала преди това.
Графа 13: Вписват се номер и дата на акта, 
с който е приета движимата културна ценност.
Графа 14: Вписва се номер на фотонегатива/ 
дигиталния носител.
Графа 15: Вписва се номерът от Национал-
ния музеен фонд.
Графа 16: З а б е л е ж к а .  В тази графа се 
отбелязват всички изменения, настъпили в 
движимата културна ценност след инвенти-
рането, извършени проверки, отписване, при 
консервиране и др.