Държавен вестник, бр. 87, 2012 г., стр. 106

СТР.  106	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  87
Българската федерация по баскетбол се 
предвиждат обезщетения при преминаване 
на състезател-подрастващ в друг клуб, без да 
има споразумение между двата клуба. Разме­
рът на обезщетението е обвързан единстве­
но с възрастта на състезателя и годишната 
минимална работна заплата, без да се имат 
предвид действителните разходи, направени 
от спортния клуб във връзка със спортната 
подготовка на състезателя. Безспорно е, че 
състезателите-подрастващи по своя статут са 
състезатели аматьори, тъй като те не упражня­
ват професия и не получават възнаграждение. 
Следователно, с чл. 13 се създава задължение 
за заплащане на обезщетение при трансфер 
на състезатели аматьори, без те да имат 
право на възнаграждение, тоест, създадена е 
първична правна уредба, несъдържаща се в 
ЗФВС, поради което и оспорената разпоредба 
не доразвива, нито конкретизира законовата 
уредба на вече регламентирани със закон 
отношения.
С оглед изложеното, поддържаното проти­
воречие на чл. 13, ал. 1 от процесния Правил­
ник със Закона за физическото възпитание и 
спорта, Правилника за прилагане на Закона за 
физическото възпитание и спорта и Наредба 
№ 3 от 1999 г. за статута на лицата, участващи 
в тренировъчната и спортно-състезателната 
дейност, и за трансфер на състезателните пра­
ва, е основателно. Законът е нормативен акт 
от по-висока степен. Правилникът не може 
да съдържа разпоредби, които противоречат 
на нормативен акт от по-висок ранг, тъй 
като съгласно императивното изискване на 
чл. 15, ал. 1 ЗНА нормативният акт следва да 
съответства на Конституцията на Република 
България и на другите нормативни актове от 
по-висока степен. Налага се извод за мате­
риална незаконосъобразност на оспорената 
разпоредба и твърденията на ответника за 
противното не намират опора в закона.
От изложеното следва, че установеният 
тежък порок на оспорения от Силвия Любо­
мирова Герасимова подзаконов нормативен 
акт – разпоредбата на чл. 13, ал. 1 от Пра­
вилника за състезателните и трансферните 
права на Българската федерация по баскетбол, 
обуславя нищожността є, поглъщайки дру­
гите констатирани основания за незаконо­
съобразност. С постановеното от настоящия 
тричленен състав решение тази нищожност 
следва да се обяви на основание чл. 193, ал. 1, 
предл. 1 АПК.
При този изход на спора основателна е пре­
тенцията на жалбоподателката за присъждане 
на направените съдебни разноски. Видно от 
приложените доказателства и на основание 
чл. 143, ал. 1 АПК Българската федерация по 
баскетбол следва да бъде осъдена да заплати 
на Герасимова направените по делото разнос­
ки общо в размер 30 лв., от които 10 лв. за 
държавна такса и 20 лв. такса за обнародване 
в „Държавен вестник“.
Воден от горното и на основание чл. 193, 
ал. 1, предл. 1 АПК, Върховният администра­
тивен съд, шесто отделение,
Р Е Ш И :
Обявява нищожност на Правилника за 
състезателните и трансферните права на 
Българската федерация по баскетбол, приет 
от ОС на БФБ, в частта му по чл. 13, ал. 1 
(доп. на 17.11.2010 г.). 
Осъжда Българската федерация по бас­
кетбол, София, район „Средец“, бул. Васил 
Левски 75, да заплати на Силвия Любомирова 
Герасимова от София, ж.к. Стрелбище, бл. 3б, 
вх. В, ет. 2, ап. 103, сумата от 30 лв. разноски 
по делото. 
Решението е оставено в сила с Решение 
№ 13387 от 25.10.2012 г., постановено от пет­
членен състав на Върховния административен 
съд по адм.д. № 9575 от 2012 г.
Председател:
Георги Колев
10070
РЕШЕНИЕ № 9028
от 22 юни 2012 г.
по административно дело № 1951 от 2012 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Йордан Константинов, и членове: 
Искра Александрова и Благовеста Липчева, 
с участието на секретар-протоколиста Жо­
зефина Мишева разгледа административно 
дело № 1951 по описа за 2012 г. на Върхов­
ния административен съд, първо отделение, 
докладвано от съдията Благовеста Липчева.
Производството е по реда на чл. 185 във 
връзка с чл. 191, ал. 1 АПК.
Образувано е по оспорване от „Авто­
екобул“ – АД, София, срещу чл. 2, ал. 8 от 
Наредбата за определяне на реда и размера 
за заплащане на продуктова такса за продук­
ти, след употребата на които се образуват 
масово разпространени отпадъци, приета с 
ПМС № 120 от 2008 г. (ДВ, бр. 53 от 2008 г.), 
в частта, съобразно която „3 на сто от при­
ходите, постъпващи в организациите по 
оползотворяване на отпадъци от МПС от 
техните членове, се превеждат по сметка на 
Министерството на вътрешните работи за 
административно обслужване до 15-о число на 
текущия месец въз основа на постъпленията 
за предходния месец“. 
Жалбоподателят твърди, че в атакувана­
та є част оспорената норма е издадена при 
липса на компетентност и в противоречие с