Държавен вестник, бр. 32, 2016 г., стр. 72

СТР.  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  32
Ответникът – „Унифарма“ – ЕООД, със 
седалище София, чрез процесуалния предста-
вител адв. Сотиров и в две писмени защити 
оспорва касационните жалби, като излага 
подробни съображения за тяхната неосновател-
ност, включително с оглед новото изменение 
на чл. 262, ал. 4 ЗЛПХМ, с искане те да бъдат 
отхвърлени. Прави и искане за присъждане 
на разноски за настоящата инстанция.
Представителят на Върховна админис­
тративна прокуратура излага становище за 
неоснователност на касационните жалби. 
Намира решението за допустимо и правил-
но. Развива доводи, че първоинстанционният 
съд обосновано е приел, че при приемане 
на оспорената разпоредба на обжалваната 
наредба съществено е нарушена процедурата 
по чл. 77 АПК, тъй като не са обсъдени по 
същество предварително представените от 
жалбоподателя възражения към проекта на 
този текст, а и не се съдържат мотиви относно 
възраженията, включително на основание на 
решението на КЗК, нито относно доводите, 
че предложеният с чл. 29, ал. 1, т. 3 от наред-
бата формален критерий не съответства на 
целта на чл. 262, ал. 4 ЗЛПХМ, тъй като нито 
един от законовите критерии не е относим 
към изискването лекарственият продукт да 
се заплаща от обществен здравноосигури-
телен фонд в 5 от изброените 17 държави. 
Намира и че правилно и обосновано съдът 
е приел, че нормата на чл. 29, ал. 1, т. 3 от 
процесната наредба следва да бъде отменена 
не само на основание чл. 146, т. 3 АПК, но и 
на т. 5 АПК – поради несъответствието є с 
целите на ЗЗ, ЗЗО, ЗЛПХМ, тъй като създа-
ва предпоставки за забавяне включването в 
реимбурсната система на нови лекарствени 
средства до момента на включването им в 
поне 5 от изброените 17 държави и създава 
предпоставка за неефективно разходване 
на публични средства с оглед ограничаване 
на конкуренцията между производителите, 
включени в Позитивния лекарствен списък, и 
производителите на нови/иновативни лекар-
ствени средства за същите заболявания, което 
изключва стимулите на първите за намаляване 
на цените. Сочи и че при хипотетично съз-
даване на лекарствено средство с иновативен 
изключителен лечебен ефект при спазване 
на всички други нормативни изисквания с 
чл. 29, ал. 1, т. 3 от наредбата се изключва 
незабавното му прилагане в реимбурсната 
система на страната до включването му в 
съответните системи в 5 от 17 държави, което 
не съответства на критериите по чл. 262, ал. 4 
ЗЛПХМ, освен че лишаването на пациентите 
от достъпна своевременна медицинска помощ 
противоречи на целите на ЗЗ и ЗЗО. Нами-
ра, че не са налице касационни основания 
за отмяна на съдебното решение. Предлага 
жалбите да бъдат отхвърлени.
Върховният административен съд, петчле-
нен състав, намира, че касационните жалби 
са подадени от надлежни страни, в срока по 
чл. 211, ал. 1 и чл. 230 АПК и против подле-
жащ на обжалване съдебен акт, поради което 
са процесуално допустими.
Разгледани по същество, са неоснователни 
по следните съображения:
Предмет на съдебен контрол в производ-
ството по чл. 185 и сл. АПК пред първоин-
станционния съд е разпоредбата на чл. 29, 
ал. 1, т. 3 от Наредбата за условията, прави-
лата и реда за регулиране и регистриране на 
цените на лекарствените продукти, приета с 
ПМС № 97 от 19.04.2013 г. (обнародвано в ДВ, 
бр. 40 от 30.04.2013 г., в сила от 30.04.2013 г.), 
съгласно която в Позитивния лекарствен спи-
сък се включват лекарствени продукти, които 
отговарят на три условия, едното от които, а 
именно относимото – международното непа-
тентно наименование, към което принадлежи 
лекарственият продукт/комбинацията (при 
комбинирани лекарствени продукти), да се 
заплаща от обществен здравноосигурителен 
фонд при същите заболявания или индикации 
поне в пет от следните държави: Румъния, 
Франция, Естония, Гърция, Словакия, Литва, 
Португалия, Испания, Белгия, Чехия, Полша, 
Латвия, Унгария, Италия, Финландия, Дания 
и Словения. Първите две, неотносими към 
предмета на спора, са: да са разрешени за 
употреба съгласно изискванията на ЗЛПХМ 
и в кратката характеристика на продукта да 
са посочени показания за лечение, профи-
лактика или диагностика на заболяванията, 
заплащани по реда на чл. 6, ал. 2. Тоест с 
атакуваната разпоредба, като едно от кумула-
тивните условия за включване на лекарствен 
продукт в Позитивния лекарствен списък, е 
предвидено условието „международното непа-
тентно наименование, към което принадлежи 
лекарственият продукт/комбинацията (при 
комбинирани лекарствени продукти), да се 
заплаща от обществен здравноосигурителен 
фонд при същите заболявания или индикации 
поне в пет от посочените по-горе 17 държави“.
Жалбоподателят твърдял нищожност на 
подзаконовия нормативен акт поради поста-
новяването му от министъра на здравеопаз-
ването извън рамките на предоставената му 
от закона нормотворческа компетентност, 
т.е. извън законовата делегация за издаването 
му – от една страна, а от друга – незаконо-
съобразност на оспорената разпоредба – като 
издадена в противоречие с материалния закон 
и с целите на ЗЛПХМ.
По първото му твърдение с Решение 
№ 13215 от 5.11.2014 г., постановено по адм.д. 
№ 10375/2014 г. ВАС, петчленен състав на пър-
ва колегия, приел, че оспорената разпоредба 
не е нищожна, поради което отменил Решение 
№ 9764 от 11.07.2014 г., постановено по адм.д.