Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 91

Б Р О Й  104
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  91
същото деяние, но този закон разрешава нала-
гането на по-строги наказания. Същото се при-
лага, ако наказанието, наложено в молещата
държава, превишава максимума, предвиден в
закона на замолената държава за същото дея-
ние, но този закон допуска налагането на по-
тежки наказания.
3. Всички възможности за отложено или
разсрочено плащане, които са били предоста-
вени в молещата държава, се уважават в замо-
лената държава.
Член 46
1. Когато искането за изпълнение се отнася
до конфискация на определен предмет, съдът
или органът, оправомощен по чл. 37, могат да
постановят конфискацията на този предмет само
и доколкото такава конфискация е разрешена
от закона на замолената държава за същото
деяние.
2. Съдът или органът, оправомощен по чл. 37,
могат да потвърдят конфискацията, постанове-
на в молещата държава, когато такова наказа-
ние за същото деяние не се предвижда по зако-
на на замолената държава, но този закон разре-
шава налагането на по-строги наказания.
Член 47
1. Приходите от глоби и конфискации се
внасят в държавните фондове на замолената
държава, без да се накърняват правата на трети
лица.
2. Конфискуваното имущество, което предс-
тавлява особен интерес, може да бъде върнато
на молещата държава, ако тя поиска това.
Член 48
Ако глобата не може да бъде събрана, съдът
на замолената държава може да наложи алтер-
нативно наказание, включително лишаване от
свобода, доколкото законите на двете държави
предвиждат това за такива деяния, освен ако
молещата държава изрично не ограничи иска-
нето си само до изпълнение на глобата. Ако
съдът реши да наложи друго наказание, пред-
виждащо лишаване от свобода, се прилагат
следните правила:
a) Ако в присъдата, произнесена в молеща-
та държава, или в закона на тази държава се
предвижда замяна на глобата с наказание, пред-
виждащо лишаване от свобода, съдът на замо-
лената държава определя вида и продължител-
ността на това наказание в съответствие с пра-
вилата, предвидени в закона на съда. Ако на-
казанието лишаване от свобода, което е пред-
видено в молещата държава, е по-малко от ми-
нимума, който може да бъде наложен по зако-
на на замолената държава, съдът не се съобра-
зява с минимума и налага наказание, което съ-
ответства на наказанието в молещата държа-
ва. При определяне на наказанието съдът не
може да утежнява положението на осъденото
лице, създадено в резултат на решението, пос-
тановено в молещата държава.
b) Във всички други случаи съдът на замоле-
ната държава заменя глобата в съответствие със
своя закон, като взема предвид ограниченията,
предвидени в закона на молещата държава.
d—Специални клаузи за изпълнението
на наказанието лишаване от права
Член 49
1. В случаите, в които е направено искане за
изпълнение на наказание  лишаване от права,
такова лишаване от права, наложено от моле-
щата държава, може да бъде изпълнено в за-
молената държава само ако законът на пос-
ледната предвижда лишаване от права за съ-
щото деяние.
2. Съдът, който разглежда делото, преценя-
ва възможността за изпълнение на наказание-
то лишаване от права на територията на своя-
та страна.
Член 50
1. Ако съдът постанови изпълнението на
наказанието лишаване от права, той определя
продължителността му в рамките на срокове-
те, предписани от неговия закон, но без да се
превишават сроковете, определени в съдебно-
то решение на молещата държава.
2. Съдът може да постанови изпълнение на
наказанието лишаване от права само по отноше-
ние на правата, лишаването от които или ограни-
чаването на които е постановено в присъдата.
Член 51
Член 11 не се прилага по отношение на ли-
шаване от права.
Член 52
Замолената държава има право да възстано-
ви правата, от които е било лишено осъденото
лице, с решение, прието в изпълнение на този
раздел.
ЧАСТ III—МЕЖДУНАРОДНИ ПОСЛЕДИЦИ
НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ СЪДЕБНИ РЕШЕНИЯ
ПО НАКАЗАТЕЛНИ ДЕЛА
Раздел 1—Ne bis in idem
Член 53
1. Лице, по отношение на което е произнесе-
но европейско съдебно решение по наказател-
но дело, не може да бъде преследвано, съдено
или да изтърпява наказание в друга договаря-
ща държава за същото деяние:
a) ако то е било оправдано;
b) ако наложеното наказание:
i) е било изцяло изтърпяно или се изтър-
пява в момента,
ii) е било предмет на помилване или ам-
нистия изцяло или по отношение на
неизтърпяната част,
iii) не може да бъде изпълнено поради из-
тичане на давностния срок;
c) ако съдът е осъдил дееца, без да му налага
наказание.