Държавен вестник, бр. 45, 2011 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  45
труд. Допълнителното пенсионно осигуряване 
е задължително, което произтича от обвърз­
ващата сила на закона (чл. 127, ал. 2 КСО). 
Допълнителното задължително пенсионно 
осигуряване в професионален фонд към пен­
сионноосигурително дружество се осъществява 
на основата на разрешителен режим и дър­
жавно регулиране (чл. 125, ал. 1, т. 4 КСО).
Групата народни представители оспорват 
изцяло § 4а ПЗРКСО. Конституционният 
съд намира, че трябва да се анализира ал. 1 
на § 4а ПЗРКСО. Останалите алинеи нямат 
самостоятелно действие, те са свързани с 
ал. 1 по отношение на реда на прехвърляне 
на средствата и другите предвидени правни 
последици.
Параграф 4а, ал. 1 ПЗРКСО по импе-
ративен начин определя прехвърлянето на 
средствата от индивидуалните партиди, налич­
ни към 1 януари 2011 г., на лицата, родени 
през посочените години, във фонд „Пенсии“ 
на държавното обществено осигуряване. По 
същество това е прехвърляне на средства от 
индивидуални партиди на осигурени лица във 
фонд с различен правен режим. Средствата 
по индивидуалните партиди се капитализират 
поотделно, образуват сума, с която осигуреното 
лице участва в инвестициите. Натрупаните 
средства запазват своята самостоятелност и 
индивидуалност по личните партиди на оси­
гурените лица. В доктрината на тази основа 
се приема, че „те са негови собствени па­
рични средства“ (В. Мръчков. Осигурително 
право. 5 изд. Сиби, с. 366). Не се допуска 
преразпределение на средства и дялове между 
индивидуалните партиди (чл. 129, ал. 8 КСО) 
и натрупаните средства по индивидуалните 
партиди на осигурените лица не подлежат 
на принудително изпълнение (чл. 129, ал. 11 
КСО).
Фонд „Пенсии“ към държавното обществе­
но осигуряване е изграден на различен прин­
цип. Средствата в него се събират общо като 
солидарна система на осигуряване. Средствата 
по фонд „Пенсии“ са от източниците, посо­
чени в чл. 21 КСО, а се разходват по чл. 22 
КСО за изплащане на повече от пенсиите 
по задължителното обществено осигуряване.
Осигурените лица участват в професио­
нален пенсионен фонд чрез индивидуално 
заявление до пенсионноосигурителното дру­
жество (чл. 140, ал. 3 КСО), а за неизбрали­
те професионален пенсионен фонд по този 
ред се извършва служебно разпределение по 
регистрираните професионални фондове по 
начин и ред, определени от Националната 
агенция за приходите и комисията (чл. 140, 
ал. 4 КСО). Осигуреното лице има право в 
определен срок самї да избере пенсионно­
осигурително дружество. Сключването на 
осигурителен договор между осигурения и пен­
сионноосигурителното дружество подчертава 
частноправните елементи в режима на това 
осигуряване. Законът определя съдържание­
то на договора, но от волята на осигурения 
зависи изборът на пенсионноосигурителното 
дружество, както и правото на прехвърляне 
(чл. 171 КСО). Заместващото договора слу­
жебно разпределение е наложително поради 
задължителния характер на осигуряването и 
в случаите на бездействие на осигурения. До­
говорът е задължителен елемент за възлагане 
на управлението на средствата от пенсионно­
осигурителното дружество. Осигуреното лице 
има право да избере пенсионноосигурително 
дружество, тъй като набраните средства в 
индивидуалната му партида са предназначени 
за него с цел материално обезпечаване при 
настъпване на осигурителен случай. Упра­
влението на средствата от пенсионноосигу­
рителното дружество не ги прави собственост 
на дружеството. Още по-малко може да се 
приеме, че те са собственост на държавата 
или „обществени средства“ според твърдени­
ята в някои становища на конституирани по 
делото страни.
За изясняване на правната характеристика 
на допълнителното задължително пенсионно 
осигуряване и режима на набраните средства 
значение има предвидената в КСО имущест­
вена отговорност на пенсионноосигурителното 
дружество. То носи имуществена отговорност 
пред осигурените лица (чл. 134 КСО) за 
претърпени вреди от неправилно, неточно, 
неефективно управление на пенсионния фонд, 
при недобросъвестно изпълнение на задъл­
женията (т.е. умишлено). Основание за тази 
отговорност е сключеният договор между 
осигуреното лице и пенсионноосигурително­
то дружество или заместващото го служебно 
разпределение.
Очертава се режим на средствата по индиви­
дуалните партиди на осигуреното лице, който 
е съобразен с предназначението им да служат 
за материално обезпечаване при настъпване 
на осигурен социален риск. Разпореждането 
със средствата е възможно при възникване 
на права, и то само такива, които законът 
предвижда. Затова не е налице разпореждане 
като елемент на правото на собственост в 
класическото му съдържание. Средствата са 
предназначени за осигуреното лице и остават 
негови във вид и обем, определени от закона 
при настъпване на осигурен социален риск.
Правата на осигуреното лице в професио­
нален пенсионен фонд, уредени в закона, са:
– право на срочна професионална пенсия 
за ранно пенсиониране (чл. 142, т. 1 и чл. 168 
КСО). Размерът є се определя основно от 
натрупаните средства по индивидуалната 
партида (чл. 169 КСО);
– право на еднократно изплащане до 50 
на сто от средствата, натрупани по инди­
видуалната партида, при пожизнено трайно 
намалена работоспособност над 70,99 на сто 
(чл. 142, т. 2 КСО). Трайно намалената рабо­