Държавен вестник, бр. 7, 2016 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 12997  
от 2 декември 2015 г.
по административно дело № 13261 от 2014 г.
Върховният административен съд на 
Репуб­лика България – пето отделение, в 
съдебно заседание на тридесети септември 
две хиляди и петнадесета година в състав: 
председател: Виолета Главинова, членове: 
Еманоил Митев, Сибила Симеонова, при 
секретар Жулиета Славова и с участието на 
прокурора Цветко Главеев изслуша доклад­
ваното от председателя Виолета Главинова 
по адм. дело № 13261/2014. 
Производството е по реда на чл. 185 и 
следващите от АПК. 
Образувано е по жалба на Снежана Ивай-
лова Петрова в качеството є на директор на 
дирекция на Природен парк „Витоша“ със 
седалище гр. София против чл. 7, ал. 4 от 
Устройствения правилник на дирекция на 
Природен парк „Витоша“, издаден от дирек-
тора на Изпълнителната агенция по горите 
(обн., ДВ, бр. 12 от 10.02.2012 г.; изм., бр. 28 от 
2013 г. и бр. 77 от 2014 г.). По изложени доводи 
за липса на материална компетентност на 
органа, издал нормативния административен 
акт, да определя изискванията за заемане на 
длъжността директор на природен парк, за 
съществени нарушения на административ-
нопроизводствените правила и материално-
правните норми се иска прогласяването на 
оспорената норма за нищожна, алтернативно 
се твърди незаконосъобразността є. 
Ответната страна – директорът на Изпъл-
нителната агенция по горите, представляван 
от юрисконсулт, оспорва жалбата. Твърди, 
че Устройственият правилник на дирекция 
Природен парк „Витоша“ не е нормативен ад-
министративен акт, поради което Върховният 
административен съд не е компетентен да го 
разгледа по същество, и излага съображения 
за неоснователност на жалбата. 
Представителят на Върховната админи-
стративна прокуратура дава мотивирано 
заключение за допустимост и основателност 
на жалбата. 
Върховният административен съд, пето 
отделение, счита жалбата за допустима като 
подадена от надлежна страна и срещу подле-
жащ на съдебно оспорване административен 
акт. Съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да 
оспорват нормативен административен акт 
имат гражданите, организациите и органите, 
чиито права, свободи или законни интереси 
са засегнати или могат да бъдат засегнати от 
него или за които той поражда задължения. 
Жалбоподателката е директор на дирекция 
на Природен парк „Витоша“ и изпълнението 
на Устройствения правилник на дирекцията 
є е възложено, поради което тя има правен 
интерес от оспорването. 
В § 1 от преходните и заключителните 
разпоредби на Устройствения правилник на 
Природен парк „Витоша“ е посочено, че той 
се приема на основание чл. 161 от Закона 
за горите (ЗГ) и във връзка с чл. 52, ал. 3 
от Закона за защитените територии (ЗЗТ). 
От своя страна в чл. 161 ЗГ е посочено, 
че функциите и задачите на структурите 
и специализираните териториални звена 
на Изпълнителната агенция по горите се 
определят с устройствени правилници. Те 
се утвърждават от изпълнителния директор 
на агенцията и се обнародват в „Държавен 
вестник“. В разпоредбата на чл. 52, ал. 3 ЗЗТ 
е посочено, че Изпълнителната агенция по 
горите създава специализирани дирекции на 
природни паркове за изпълнение на плано-
вете за управление на природните паркове. 
Правилникът съдържа административноправ-
ни норми, които регламентират функциите, 
дейността и организацията на работа на ди-
рекция на Природен парк „Витоша“ (ДПП) 
като специализирано териториално звено на 
Изпълнителната агенция по горите (ИАГ), 
създадена със заповед на изпълнителния 
директор на ИАГ на основание чл. 159 от 
Закона за горите. Дирекцията е създадена 
за изпълнение на заповедта за обявяване и 
плана за управление на Природен парк „Ви-
тоша“, защитена зона по Директива на ЕС 
за опазване на дивите птици – BG0000113 
„Витоша“ (Заповед № РД-763 от 28.10.2008 г. 
на министъра на околната среда и водите) и 
защитена зона по Директива за запазването 
на природните местообитания и на дивата 
флора и фауна BG0000113 „Витоша“ (РМС 
№ 122 от 2 март 2007 г.), където защитените 
зони се припокриват с територията на пар-
ка. Нормите се отнасят за неопределен и 
неограничен брой адресати – на първо мяс-
то – служителите и органите в структурата 
на дирекцията, на второ – собственици и 
ползватели на поземлени имоти в горската 
територия на парка при осъществяване на 
позволените за територията на природния 
парк дейности. Нормите имат многократно 
правно действие – прилагат се винаги когато 
възникнат предпоставките за това, докато 
бъдат изрично отменени. 
Разгледана по същество, жалбата е ос-
нователна. Съображенията за този извод са 
следните: 
Оспорената разпоредба на чл. 7, ал. 4 
регламентира изискванията за заемане на 
длъжността „директор“ на дирекция на 
Природен парк „Витоша“, които са – ли-
цето да е с висше лесовъдско образование 
по смисъла на § 1, т. 32 от допълнителните 
разпоредби на Закона за горите или с висше 
образование по специалност „Екология и 
опазване на околната среда“ с образовател-
но-квалификационна степен „магистър“, с 
трудов стаж по специалността не по-малко 
от 7 години, придобит след завършване на 
висшето образование. 
Устройственият правилник на дирекция 
на Природен парк „Витоша“ (обн., ДВ, бр. 12 
от 2012 г.; изм., бр. 28 от 2013 г. и бр. 77 от 
2014 г.) е издаден от компетентен орган съ-
гласно разпоредбата на чл. 161 от Закона за 
горите и в предписаната от закона форма, 
но в нарушение на процедурните изисквания 
за издаването, установени в разпоредбите на 
чл. 26 и 28 от Закона за нормативните актове 
(ЗНА), поради което е основателно възра-
жението на Снежана Петрова за съществено 
нарушение на административнопроизводстве-
ните правила. Ответната страна – издател 
на нормативния административен акт, не