Държавен вестник, бр. 34, 2006 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  34
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 3
от 13 април 2006 г.
по конституционно дело № 4 от 2006 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Неделчо Беронов, и членове: Стефанка
Стоянова, Маргарита Златарева, Васил Гоцев,
Людмил Нейков, Румен Янков, Живан Белчев,
Лазар Груев, Мария Павлова, Емилия Друме-
ва, Владислав Славов, Евгени Танчев, при учас-
тието на секретар-протоколиста Росица Топа-
лова разгледа в закрити заседания на 11 и 13
април 2006 г. конституционно дело № 4 от
2006 г., докладвано от съдията Васил Гоцев.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от Кон-
ституцията.
Делото е образувано на 9 февруари 2006 г. по
искане на 52 народни представители от 40-то
Народно събрание на основание чл. 149, ал. 1,т.
2 от Конституцията на Република България.
Оспорва се конституционосъобразността на
разпоредби от Закона за изменение и допълне-
ние на Закона за автомобилните превози (ЗИД-
ЗАП, ДВ, бр. 92 от 2005 г.):
—§ 4, т. 1 в частта, с която в чл. 6, ал. 1 от
Закона за автомобилните превози (ЗАП) се
създава т. 5;
—§ 14, т. 1, с който се изменя и допълва ал. 2
на чл. 24 ЗАП; и
—§ 31, т. 2 и 3 от заключителните разпоредби.
В искането се поддържа, че с въведените от
посочените текстове изисквания при вписване
за първи път в регистъра за превозното средс-
тво, извършващо таксиметров превоз на път-
ници, да не са изтекли повече от 5 години от
датата на първата му регистрация и да не са
изтекли повече от 10 години от датата на пър-
вата регистрация на вече регистрираното пре-
возно средство, се нарушават чл. 6, ал. 2, чл. 19,
ал. 1 и 2, чл. 5, ал. 1 и 2, чл. 16 и чл. 48, ал. 1 и 3
от Конституцията.
Според искателите поставени са в неравнос-
тойно положение превозвачи и водачи на леки
таксиметрови автомобили по смисъла на чл. 12
и чл. 24 от Закона за автомобилните превози,
управляващи стари автомобили, и тези, които
управляват нови. Проявено било различно отно-
шение към лицата с по-високи доходи, които биха
могли да се съобразят с изискването, и към тези
без достатъчно средства, които нямат тази въз-
можност. Невярно било твърдението в мотиви-
те за изменението и допълнението на закона, че
с установените изисквания се повишава безопас-
ността на движението по пътищата. Въпросът
за техническата изправност на колите бил вече
разрешен чрез Наредба № 32 от 1999 г. за пери-
одичните прегледи за проверка на техническата
изправност на пътните превозни средства, изда-
дена от министъра на транспорта (обн., ДВ, бр. 74
от 1999 г.; посл. изм. бр. 52 от 2005 г.).
Твърди се и че е ограничена свободната сто-
панска инициатива, като са били създадени раз-
лични правни условия за стопанска дейност.
Нарушено било и гарантираното от Консти-
туцията право на труд.
Поради посочените противоречия с Консти-
туцията искателите смятат, че е нарушен и чл. 5,
ал. 1 и 2 от нея.
С определение от 23 февруари 2006 г. иска-
нето е допуснато за разглеждане по същество.
Като заинтересовани страни са конституи-
рани Народното събрание, Министерският съ-
вет, министърът на транспорта, министърът на
вътрешните работи, министърът на околната
среда и водите, министърът на икономиката и
енергетиката, Върховният административен
съд, Федерацията на потребителите в Бълга-
рия, Националният съвет на превозвачите,
Националната транспортна камара и Национал-
ното сдружение на такси-водачи в България.
В изпълнение на предоставената им възмож-
ност са представили становища Народното съб-
рание, Министерският съвет, министърът на
транспорта, министърът на вътрешните рабо-
ти, министърът на околната среда и водите, На-
ционалната транспортна камара, Национални-
ят съюз на превозвачите и Националното сдру-
жение такси водачи.
Националното сдружение таксиметрови во-
дачи подкрепя искането на групата народни
представители. Според него законът е “крайно
дискриминационен”, като е нарушено равенст-
вото на гражданите пред закона и се създават
различни правни условия за стопанска дейност.
Подчертава се, че в случая не са налице услови-
ята, при които държавата може да наруши изис-
кването за равни правни условия. Въведеното с
атакувания закон изискване не решавало въп-
роса за сигурността на движението по пътища-
та. Тя се осигурявала чрез техническия конт-
рол, който законът провежда.
Според становището нарушено било и пра-
вото на труд.
Останалите становища поддържат, че ата-
куваните разпоредби от ЗИДЗАП не нарушават
Конституцията. Според министъра на околна-
та среда и водите оспорваните изменения на
закона са в защита на потребителя, каквато
изисква чл. 19, ал. 2 от Конституцията във връз-
ка с гарантирането на еднакви правни условия
за стопанска дейност. С тях се осигурявало и
прилагането на европейските изисквания относ-
но опазване на природната среда.
 В становищата се изтъква, че чрез условието
таксиметровият превоз на пътници да се извър-
шва с по-нови коли се осигурявала безопасност-
та на движението по пътищата и сигурността на
превозваните. Защитавала се и околната среда.
Конституцията не забранявала със закон да се
създадат специфични условия за извършване на
определена стопанска дейност. Подобрявало се
и транспортното обслужване на гражданите,
което е в техен интерес. Налагало се и обновява-
не на автомобилния парк, който е остарял.