Държавен вестник, бр. 97, 2000 г., стр. 43

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  43
Емисионни норми за 1,2 - дихлоретан (EDC)
CAS № 107-06-2 1
Вид  промишлено
Вид средна
Емисионни норми
Забележка
предприятие 2
стойност
маса 3
концентрация в
отпадъчните води 4
(а) Производство само на EDC
средномесечна
2,5 g на тон
1,25 mg/dm3
(без преработване или използване среднодневна
5 g на тон
2,5 g на тон
на същото място)
(б) Производство на EDC и пре-
средномесечна
5 g на тон
2,5 mg/dm3
работване или използване на
среднодневна
10 g на тон
5,0 mg/dm3
същото място с изключение на
използване за производство
на йонообменни смоли5
(в) Преработване на EDC във ве- средномесечна
2,5 g на тон
1,0 mg/dm3
щества, различни от винилхлорид6 среднодневна
5 г на тон
2,0 mg/dm3
(г) Използване на EDC за почист- средномесечна
—
0,1 mg/dm3
ване на метали извън чертите
среднодневна
—
0,2 mg/dm3
на предприятията по “б” 7
1 Номер по CAS (Chemical Abstract Service).
2 Производственият капацитет за пречистен EDC включва само тази фракция от EDC, която не се редуцира в цеха
за производство на винилхлорид към същото предприятие и която се връща към цеха за пречистване на EDC към същото
предприятие.
3 Тези емисионни норми се отнасят:
 —за предприятията по “а” и “б” за производствен капацитет за пречистен EDC в тонове;
 —за предприятията по “в” за преработващ капацитет за EDC в тонове.
Ако предприятията по “б” имат капацитет за преработване и използване на EDC по-голям от този за производство,
емисионните норми ще се прилагат за общия капацитет за преработване и използване. Ако няколко предприятия са
разположени на едно и също място, емисионните норми трябва да се прилагат за всички тези предприятия, взети заедно.
4 Тези концентрации се отнасят за следните обеми вода, необходими за съответните технологични процеси:
 —по “а” 2 m3/t производствен капацитет за пречистен EDC;
 —по “б” 2,5 m3/t производствен капацитет за пречистен EDC;
 —по “в” 2,5 m3/t производствен капацитет за EDC.
5 Тези емисионни норми са съобразени с отстраняването на всички вътрешни дифузни източници и/или употребата
на EDC като разтворител в предприятието, което дава възможност за редукция на емисията на EDC над 99 %. Във връзка
с чл. 7, ал. 1 прилагането на най-добри налични технологии по отношение на нови предприятия заедно с отсъствието на
вътрешни дифузни източници дава възможност за редукция на емисията на EDC над 99,9 %.
6 Тук се включва производството на следните вещества: етилендиамин, етиленполиамин, 1,1,1,-трихлоретан, трихлор-
етилен и перхлоретилен.
7 Тези норми се прилагат за предприятия, чиято емисия с отпадъчните води не надвишава 30 kg за година.
Опростена процедура за мониторинг може да се прилага, ако емисията на EDC с отпадъчните води не надвишава 30
kg за година.
Сравнителен метод за определяне съдържанието на EDC в отпадъчните води е газова хроматография с електронзах-
ващащ детектор след екстракция с подходящ разтворител или газова хроматография след отделяне чрез процес на
“издухване и улавяне” и концентриране чрез уловител при ниска температура (криогенна капилярна уловка). Границата
на определянето на метода е 10 µg/dm3.
Точността и прецизността на метода трябва да бъдат ± 50 % при концентрация два пъти по-голяма от границата на
определянето.
Дебитът на отпадъчните води се измерва с точност ± 20 %.
Емисионни норми за трихлоретилен (ТRI)1
CAS № 79-01-6  2
Вид  промишлено
Вид средна
Емисионни норми 3
Забележка
предприятие
стойност
маса
концентрация в
отпадъчните води
(а) Производство на трихлорети-
средномесечна
2,5 g на тон
0,5 mg/dm3
лен (TRI) и перхлоретилен (PER)
среднодневна
5 g на тон
1,0 mg/dm3
(б) Използване на TRI за почи-
средномесечна
0,1 mg/dm3
стване на метали4
среднодневна
0,2 mg/dm3
1 Предприятията, които използват TRI като разтворител за химическо чистене, за премахване на онечиствания от
масла или миризми и за почистване на метали и когато емисията с отпадъчните води не надхвърля 30 kg за година, се
включват в програмите по чл. 9, ал. 1.
2 Номер по CAS (Chemical Abstract Service).
3 Емисионните норми по “а” се отнасят за общия TRI+PER производствен капацитет.
За съществуващите предприятия, които използват дехидрохлориране на тетрахлоретан, производственият капацитет
е еквивалентен на общия TRI+PER производствен капацитет, като съотношението на производството на TRI : PER е
прието 1 : 3.
4 Нормите се отнасят за предприятия, чиято емисия с отпадъчните води надвишава 30 kg за година.
Опростена процедура за мониторинг може да се прилага, ако емисията на TRI с отпадъчните води не надвишава 30
kg за година.
Сравнителен метод за определяне съдържанието на TRI в отпадъчните води е газова хроматография с електрон-
захващащ детектор след екстракция с подходящ разтворител.
Границата на определянето на метода е 10 µg/dm3.
Tочността и прецизността на метода трябва да бъдат ± 50 % при концентрация два пъти по-голяма от границата на
определянето.
Дебитът на отпадъчните води се измерва с точност ± 20 %.