Държавен вестник, бр. 31, 2014 г., стр. 94

СТР.  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  31
министъра на здравеопазването да определи 
условията и реда за заплащане на лечение за 
заболяванията.
По пункт 5 от жалбата предмет на оспор­
ването е разпоредбата на чл. 7а от Наредбата, 
съгласно който максималната стойност по 
чл. 7 за единица лекарствено вещество по 
международно непатентно наименование за 
лекарствената форма, която се заплаща от 
републиканския бюджет, може да се достигне 
чрез предоставянето на рабат в рамките на 
количеството лекарствени продукти. 
На първо място настоящият състав нами­
ра за неоснователен довода на ответника за 
недопустимост на оспорването в тази част 
поради липса на правен интерес, тъй като 
цената на лекарственото вещество, респектив­
но стойността на терапевтичните курсове, се 
взема предвид при изготвяне на списъка на 
заболяванията по чл. 2 от наредбата, които 
пряко касаят пациентите.
Относно законосъобразността на оспоре­
ната разпоредба следва да бъде посочено, че 
предвидената търговска отстъпка (рабат) се 
отнася до начина на достигане на стойността, 
определена по чл. 7. В чл. 7, т. 4 от наредбата 
е предвидено, че определената максимална 
стойност по реда на горните алинеи не може 
да бъде по-висока от стойността за единица 
лекарствено вещество по международно непа­
тентно наименование за лекарствената форма, 
определена в Позитивния лекарствен списък по 
чл. 262, ал. 4, т. 3 и 4 ЗЛПХМ, поради което 
и търговската отстъпка е въпрос на целесъ­
образност и оперативна самостоятелност на 
органа, която не е в противоречие с чл. 262 
ЗЛПХМ, а оспорването в тази му част като 
неоснователно следва да бъде отхвърлено.
Оспорването по пункт 4 от жалбата, а имен­
но разпоредбата на чл. 5, т. 3 от наредбата, 
съгласно която „международното непатентно 
наименование, към което принадлежи лекар­
ственият продукт, е включено в списъка по 
чл. 2, ал. 2“ и разпоредбата на чл. 5, т. 4 от 
наредбата, съгласно която „налице е съот­
ветствие между показанията за прилагане на 
лекарствения продукт, включени в разреше­
нието за употреба, и списъка по чл. 2, ал. 2“, 
съдът намира, че е основателно. Оспорените 
разпоредби са част от критериите за запла­
щане на лекарствени продукти.
Разпоредбата на чл. 262, ал. 4 ЗЛПХМ (в 
редакция към момента на приемане на ос­
порените разпоредби на наредбата) посочва 
съдържанието на Позитивния лекарствен 
списък (ПЛС), а именно по т. 3 и 4 – лекар­
ствени продукти, предназначени за лечение 
на СПИН, на инфекциозни заболявания, 
на заболявания извън обхвата на Закона за 
здравното осигуряване, заплащани по реда на 
чл. 82, ал. 1, т. 8 от Закона за здравето, както 
и ваксини за задължителни имунизации и ре­
имунизации, ваксини по специални показания 
и при извънредни обстоятелства, специфични 
серуми, имуноглобулини. Тези лекарствени 
продукти се подробно индивидуализирани в 
приложение № 3 и приложение № 4 към ПЛС 
чрез анатомотерапевтичен код, международно 
непатентно наименование, наименование на 
лекарствения продукт, лекарствена форма, 
количество на активно лекарствено веще­
ство, окончателна опаковка, притежател на 
разрешението за употреба, цена по чл. 258, 
ал. 1 от закона и т.н. В съответствие с изис­
кванията на ЗЛПХМ в чл. 5, т. 1 от наредбата 
първият критерий за заплащане на лекар­
ствените продукти е лекарственият продукт, 
съдържащото(ите) се в него лекарствено(и) 
вещество(а) и лекарствената форма, в която 
се предлага, да са включени в Позитивния 
лекарствен списък по чл. 262, ал. 4, т. 3 и 4 
ЗЛПХМ. С оспорените критерии, визирани 
в чл. 5, т. 3 и 4, а именно „международното 
непатентно наименование, към което принад­
лежи лекарственият продукт, да е включено 
в списъка по чл. 2, ал. 2“ и „налице е съот­
ветствие между показанията за прилагане на 
лекарствения продукт, включени в разреше­
нието за употреба, и списъка по чл. 2, ал. 2“, 
е нарушена разпоредбата на чл. 262, ал. 4, 
т. 3 и 4 ЗЛПХМ и приетите приложение № 3 
и приложение № 4 към ПЛС за вида и броя 
на лекарствени продукти, тъй като същите 
се редуцират (намаляват) до лекарствени 
продукти, посочени в списъка по чл. 2, ал. 2 
от наредбата. В тази насока е неоснователен 
доводът, изложен в становището на ответника 
по жалбата, а именно, че няма нормативно 
задължение всички лекарствени продукти, 
включени в съответното приложение на ПЛС, 
да бъдат заплащани със средства от републи­
канския бюджет, както и че изискването е 
обратното, а именно, за да се заплати даден 
лекарствен продукт с обществени средства, 
то той следва да е включен в ПЛС. Действи­
телно определянето на медицинските услуги, 
които са свързани със заплащане на лечение 
за заболявания извън обхвата на задължител­
ното здравно осигуряване, т.е. конкретните 
заболявания, е предоставено от законодателя 
в правомощие на министъра на здравеопаз­
ването чрез издаване на процесната наредба, 
но видовете лекарствени продукти, предназ­
начени за лечение на СПИН, на инфекциозни 
заболявания, на заболявания извън обхвата 
на Закона за здравното осигуряване, заплаща­
ни по реда на чл. 82, ал. 1, т. 8 от Закона за 
здравето, са регламентирани от разпоредбата 
на чл. 262, ал. 5, т. 3 ЗЛПХМ и те са част от 
съдържанието на ПЛС. Ограничаването на 
заплащането на лекарствените продукти до 
международното непатентно наименование, 
към което принадлежи лекарственият продукт 
само ако е част от списъка по чл. 2, ал. 2 от