Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 55

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  55  
6.3.3. Хирургичният екип осъществява една 
операция от извършването на оперативния разрез 
до края на операцията (финалното зашиване на 
оперативна рана и налагането на превръзка). 
Допълването на хирургичния екип с асистенти по 
време на операция не е задължително при пре-
минаването є в по-сложен етап и обем. Смяната 
на оператора по време на хирургична намеса е 
недопустимо освен по медицински показания 
или при извънредни обстоятелства. Допуска се 
в клиниките/отделенията за обучение на лекари 
смяна на оператора с обучаващи се лекари в 
отделни етапи от операцията, но контрола и 
отговорността за това поема операторът.
6.3.4. Хирургичният екип извършва оперативна 
намеса в оборудвана самостоятелна операционна 
зала в сътрудничество с анестезиологичен екип, 
когато е необходимо присъствието му.
6.3.5. Операторът – ръководител на ушно-
носно-гърления хирургичен екип, носи цялата 
отговорност за извършваната операция.
6.3.6. Функциите на „оператор“ могат да бъдат 
поети за цялата операция или етапи от нея от 
друг член на ушно-носно-гърления хирургичен 
екип с по-ниска квалификация с достатъчно 
професионален опит, но само с разрешение на 
оператора – ръководител на екипа, в негово 
присъствие и под негово асистиране, при оценка 
на сложността на операцията, конкретната опе-
ративна ситуация и професионалните възмож-
ности на втория оператор. При това носителят 
на отговорността за изхода от операцията не 
се променя.
6.3.7. Операторът може да бъде сменен от 
лекар с призната специалност по ушно-носно-
гърлени болести с по-висока длъжност в клини-
ка/отделение по ушно-носно-гърлени болести, с 
по-високо научно звание и/или научна степен, 
както и с по-голям клиничен опит в случаите, 
когато той не може да се справи с възникнали 
интраоперативни проблеми или усложнения, 
застрашаващи успеха на операцията и живота 
на пациента.
6.3.8. Лекарят, специализиращ „Ушно-носни-
гърлени болести“, работи под ръководството на 
лекар с призната специалност „Ушно-носно-гър-
лени болести“ или на началника на клиника/
отделение по ушно-носно-гърлени болести. Това 
ръководство се отнася към изискванията на 
ежедневната диагностично-лечебна работа; към 
участието в оперативната дейност като член на 
операционен екип или оператор в отделен етап 
от операцията; към цялостния процес на теоре-
тична и практическа подготовка по медицинската 
специалност „Ушно-носно-гърлени болести".
6.3.9. Специализиращият ушно-носно-гър-
лени болести лекар работи като асистент или 
оператор в рамките на своята компетентност 
под наблюдението, контрола и непосредствените 
напътствия от ръководителя на ушно-носно-гър-
ления хирургичен екип.
6.3.10. Операционната медицинска сестра е 
с опит и квалификация по ушно-носно-гърлени 
болести. Тя познава хода на операциите, подготвя 
и осигурява необходимите хирургични инстру-
менти, консумативите и медикаментите, като 
контролира техния брой и изправност до края 
на операцията, следи стриктно за стерилност-
та на оперативното поле и инструментариума, 
както и за чистотата в операционната зала; 
изпълнява нареждания на ръководителя на хи-
рургичния екип. Тя е равностоен член на този 
екип. Според възложените є задачи тя може да 
бъде инструментираща или асистираща.
6.3.11. Операционната медицинска сестра 
осигурява качествени грижи в операционната 
зала и по време на операцията изпълнява на-
режданията на ръководителя на хирургичния 
екип. Тя допринася за сигурността на пациента 
по време на престоя и третирането му в опера-
ционния блок. 
7. Организация на работата в клиника/отде-
ление по ушно-носно-гърлени болести:
7.1. Прием на болни:
7.1.1. В индивидуалните и груповите практики 
за първична медицинска помощ се осъществява 
първичен преглед на пациент с ушно-носно-гърле-
но заболяване. Първичният преглед може да бъде 
за спешно или планово състояние на пациента. 
Извършват се диагностични процедури, включ-
ващи анамнеза и подробен клиничен преглед.
7.1.1.1. При спешни състояния са необходими:
а) спешно извършване на необходими мани-
пулации/процедури;
б) спешно насочване към лечебно заведение 
за болнична помощ, разполагащо с отделение/
клиника по ушно-носно-гърлени болести; в 
амбулаторната практика се извършва мини-
малният необходим обем от лабораторни и 
инструментални изследвания, имащи за задача 
да подкрепят диагнозата или да очертаят дифе-
ренциално-диагностичните търсения.
7.1.1.2. При хронични състояния общопрак-
тикуващият лекар извършва диагностичното 
уточняване на заболяването, което включва: 
анамнеза, клиничен преглед, необходими уш-
но-носно-гърлени изследвания, евентуално 
диференцирани лабораторни изследвания, ин-
струментални изследвания. След това пациентът 
се насочва за консултация с лекар с призната 
специалност по ушно-носно-гърлени болести в 
лечебно заведение за специализирана извънбол-
нична медицинска помощ и/или директно се 
насочва към консултативен кабинет по ушно-
носно-гърлени болести в лечебно заведение за 
болнична помощ.
7.1.2. В лечебни заведения за специализирана 
извънболнична медицинска помощ лекарят с 
призната специалност по ушно-носно-гърлени 
болести осъществява диагностично уточняване 
на заболяването и лечение.
7.1.2.1. При спешни състояния се извършват 
необходимият лабораторен минимум и инстру-
ментални изследвания, имащи за задача да 
подкрепят диагнозата или да очертаят диферен-
циално-диагностичните търсения, след което