Държавен вестник, бр. 36, 2016 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  36
вители при новото обсъждане на закона да 
съсредоточат усилията си върху възможността 
за постигане на най-добрия баланс между 
правата на гражданите и гарантиране на 
честността и прозрачността на изборите, а не 
върху изтъкването на аргументи, които имат 
за цел противопоставяне. 
Воден от желанието си да бъде намерено 
добро и справедливо законодателно решение 
за упражняване на избирателното право на 
българските граждани, връщам за ново об-
съждане в Народното събрание § 8 от Закона 
за изменение и допълнение на Изборния ко-
декс относно чл. 14, ал. 1, 2 и 3 и свързаните 
с него § 5, т. 2, § 6 и § 7.
С приетите изменения не се допуска 
образуване на избирателни секции извън 
територията на дипломатическите и кон-
сулските представителства на Република 
България освен в случаите, предвидени в 
чл. 14, ал. 2 и 3.
Разпоредбата на чл. 14, ал. 1 не въвежда 
изрични ограничения за броя на секциите, 
които могат да бъдат разкрити на терито-
рията на дипломатическите и консулските 
представителства. Поради ограниченията на 
територията за разкриване на секции в опре-
делени случаи това неминуемо ще доведе до 
фактически ограничения за упражняване на 
активното избирателно право на гражданите. 
Законодателството на чуждата държава може 
да позволява откриването на секции извън 
дипломатическите и консулските предста-
вителства, но българската държава сама си 
поставя ограничение. Дипломатическите и 
консулските ни представителства невинаги 
дават възможност за откриване на достатъчен 
брой секции. Няма законодателно решение 
как ще постъпят секционните избирателни 
комисии, ако в изборния ден се явят пове-
че граждани, които не могат да упражнят 
правото си на вот. Съгласно чл. 33, ал. 2 
ИК избирател, който не е вписан в списъка 
на подалите заявление за гласуване, но има 
право да гласува (гражданите, навършили 
18 години, с изключение на поставените 
под запрещение и изтърпяващите наказание 
лишаване от свобода съгласно чл. 42, ал. 1 
от Конституцията), се дописва в списъка 
от секционната избирателна комисия след 
представяне на документ за самоличност и 
на декларация по образец, че отговаря на 
условията да избира. 
Разпоредбата на чл. 14, ал. 2 предвижда 
в населени места в държавите – членки на 
Европейския съюз, в които няма диплома-
тически и консулски представителства, да 
се разкриват толкова секции, колкото са 
необходими, при наличие на не по-малко от 
100 избиратели, подали заявления. Когато 
броят на избирателите е повече от 500, ще 
се образуват толкова избирателни секции, 
колкото пъти числото 500 се съдържа в броя 
на избирателите съгласно чл. 15 от Изборния 
кодекс. Последната разпоредба няма да може 
да бъде приложена във всички случаи на 
чл. 14, ал. 1, както и по чл. 14, ал. 3. Няма 
логика в различната правна уредба и нерав-
ното третиране на българските граждани, 
изхождайки само от формалния белег – на-
личие на дипломатическо или консулско 
представителство.
Алинея 3 на чл. 14 въвежда ограничение за 
образуване само на една избирателна секция в 
населени места с население над 1 млн. жители 
в държави, които не членуват в Европейския 
съюз и в които няма дипломатическо или 
консулско представителство. Подобна нор-
ма не отчита спецификата на българските 
общности зад граница и не гарантира равна 
възможност на тези наши сънародници да 
упражнят активното си избирателно право. 
Не считам, че § 8, който преурежда ус-
ловията и реда за образуване на секции в 
чужбина, отговаря на чл. 6 от Конституцията 
на Република България. Тази разпоредба по-
велява равенство на всички граждани пред 
закона. Приетият текст ограничава активното 
избирателно право на български граждани, 
основано на личното им положение – населе-
ното място на пребиваване в чужбина. 
Конституционният съд на Република Бъл-
гария в свое Решение № 14 от 10 ноември 
1992 г. по конституционно дело № 14 от 1992 г. 
е посочил, че равенството пред закона озна-
чава равнопоставеност на всички граждани 
пред закона и задължение за еднаквото им 
третиране от държавната власт. „Равенството 
на всички граждани пред закона е основен 
принцип на всяко демократично общество. 
В преамбюла на Конституцията равенството 
е прокламирано като общочовешка ценност 
наред със свободата, мира, хуманизма, спра-
ведливостта и търпимостта. В чл. 6, ал. 2 
равенството на гражданите пред закона е 
формулирано като конституционен принцип, 
който стои в основата на гражданското об-
щество и държавата. Той е основа за тъл-
куване и прилагане на Конституцията и за 
нормотворческата дейност.“ 
Ограничения при упражняване на отделни 
права на гражданите са допустими според 
Конституцията и практиката на Конституци-
онния съд. Във всички случаи ограничени-
ята трябва да са обществено необходими и 
пропорционални, като приоритет следва да 
има запазване на принципа за равенство на 
всички граждани пред закона. Като гаран-
ция за това Конституцията точно посочва 
социалните признаци, по които не се допус-
ка различно третиране. Организирането и 
произвеждането на избори, в които участват 
българските граждани, има за цел да бъдат 
избрани държавни органи при спазване на 
принципите за всеобщо, равно и пряко из-
бирателно право с тайно гласуване. С огра-
ничаването на възможността за разкриване 
на секции в чужбина не е зачетен принципът