Държавен вестник, бр. 85, 2021 г., стр. 3

БРОЙ  85	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ПРЕЗИДЕНТ  
НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 263
На основание чл. 98, т. 1 от Конституцията 
на Република България във връзка с чл. 463, 
ал. 5 от Изборния кодекс
П О С Т А Н О В Я В А М :
Насрочвам частичен избор за кмет на 
кметство Езеро, община Нова Загора, област 
Сливен, на 27 февруари 2022 г.
Издаден в София на 7 октомври 2021 г.
Президент на Републиката: 
Румен Радев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: 
Янаки Стоилов
6011
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 13 
от 5 октомври 2021 г.
по конституционно дело № 12 от 2021 г.
Конституционният съд в състав: заместващ 
председател – Гроздан Илиев, членове: Георги 
Ангелов, Анастас Анастасов, Мариана Кара-
гьозова-Финкова, Константин Пенчев, Филип 
Димитров, Надежда Джелепова, Павлина 
Панова, Атанас Семов, Красимир Влахов, при 
участието на секретар-протоколиста Мариана 
Малканова разгледа в закрито заседание на 
5.10.2021 г. конституционно дело № 12/2021 г., 
докладвано от съдия Павлина Панова.
Производството е с основание чл. 149, ал. 1, 
т. 2, предл. първо във връзка с чл. 150, ал. 3 
от Конституцията на Република България 
(Конституцията).
Конституционното дело е образувано 
на 14.06.2021 г. по искане на омбудсмана 
на Република България за установяване на 
противоконституционност на разпоредбата 
на чл. 64, ал. 2, изр. второ от Наказател-
но-процесуалния кодекс (НПК) (обн., ДВ, 
бр. 86 от 28.10.2005 г.; посл. изм., ДВ, бр. 80 
от 24.09.2021 г.).
Според вносителя на искането оспорената 
разпоредба, която допуска участие на обви-
няемия чрез видеоконференция в производ-
ството по делото пред съда за вземане на 
мярка за неотклонение задържане под стража 
в досъдебното производство, противоречи на 
чл. 56 (конституционно гарантираното право 
на защита на всеки гражданин) във връзка с 
чл. 122 от Конституцията (правото на защита 
във всички стадии на процеса), на чл. 29, 
ал. 1 (правото на всеки да не бъде подлаган 
на мъчение, на жестоко, безчовечно или 
унижаващо отношение) и на чл. 30, ал. 1 от 
Основния закон (правото на лична свобода 
и неприкосновеност).
Омбудсманът, като се позовава на чл. 5, 
§ 3 от Конвенцията за защита на правата 
на човека и основните свободи, на чл. 9, 
§ 3 от Международния пакт за граждански 
и политически права и на практиката на 
Европейския съд по правата на човека и на 
Комитета по правата на човека по тълкува-
нето и прилагането им, поддържа, че макар 
Конституцията да не упоменава изрично 
изискването задържаните по наказателно 
обвинение да бъдат незабавно изправени 
пред съд, то следва да бъде разглеждано като 
неизменна част от самото право на лична 
свобода и неприкосновеност, прогласено в 
чл. 30, ал. 1 от Конституцията.
С Определение от 29.06.2021 г. Конституци-
онният съд е допуснал искането на омбудсмана 
за разглеждане по същество, конституирал 
е заинтересувани институции да предста-
вят становища, поканил е заинтересувани 
от предмета на делото неправителствени и 
съсловни организации да предложат стано-
вища и изтъкнати специалисти от науката да 
дадат писмени правни мнения по предмета 
на делото.
Постъпилите по делото становища и правни 
мнения се разделят на три групи.
Първата група включва становищата на 
президента на Република България, Висшия 
адвокатски съвет, Съюза на юристите в 
България, Българския хелзинкски комитет 
и проф. д-р Добринка Чанкова, които споде-
лят и допълват доводите в искането, което 
намират за основателно.
Общото между тях е в разбирането, че 
явяването на обвиняемия пред съда за взема-
не на мярка за неотклонение задържане под 
стража в досъдебното производство изисква 
физическо изправяне пред съд. В станови-
щата и правните мнения от тази група се 
приема, че физическо явяване (изправяне) 
пред съд и незабавният съдебен контрол са 
изключително важни изисквания на междуна-
родното право за гарантиране на правата на 
човека. Излага се, че изпълнението на тези 
изисквания дава възможност на независимия 
съд за преценка на законосъобразността на 
задържането. Поддържа се, че опосреденото 
от видеоконференция участие на обвиняемия 
в делото препятства възможността на съда 
да изследва дали задържаното лице е било 
малтретирано и какви са били последствията 
от малтретирането върху законосъобразност-
та на задържането му. Споделя се доводът, 
че оспорената разпоредба противоречи на 
чл. 30, ал. 1 от Конституцията поради това, 
че ограничава недопустимо правото на за-