Държавен вестник, бр. 30, 2004 г., стр. 45

Б Р О Й  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
мо, към което се прилага копие от приемния
протокол, с който те са заведени в Национална-
та съдебно-балистична колекция.
(2) След приключване на следствените дейс-
твия веществените доказателства—обекти в
НСБК, се връщат в НИКК—МВР.
Чл. 159. (1) Фото-, видео-, аудио- и други за-
писи могат да бъдат веществено доказателство
в наказателното производство и когато не са
изготвени от органите на предварителното про-
изводство или по тяхно искане от експерти по
делото—напр. любителски снимки, филми и
записи, официални, частни документи, писма,
карти, билети, талони и пр., когато сами по себе
си съставляват факти от значение за предмета
на доказване по делото.
(2) Веществените доказателства по ал. 1 се
приобщават към делото по общия ред (прото-
кол за доброволно предаване, изземване, оглед).
(3) Лицата, от които са иззети или които
доброволно са предали фото-, видео-, аудио- и
други записи и документи, се поканват да дадат
съответни обяснения или показания.
Раздел ХХIII
Специални разунавателни средства и вещест-
вени доказателствени средства
(чл. 111—113а НПК, ЗСРС)
Чл. 160. (1) Специални разузнавателни сред-
ства са техническите средства и оперативните
способи за тяхното прилагане, които се изпол-
зват за изготвяне на веществени доказателст-
вени средства (ВДС)—кинозаписи, видеозапи-
зи, звукозаписи, фотоснимки, белязани пред-
мети, диапозитиви (чл. 2 ЗСРС).
(2) Технически средства са електронните и
механичните съоръжения, както и веществата,
които служат за документиране на дейността
на контролирани лица и обекти.
(3) Оперативни способи са наблюдението,
подслушването, проследяването, проникването,
белязването и проверката на кореспонценция-
та и компютризираната информация, които се
прилагат при използването на техническите
средства.
Чл. 161. Специалните разузнавателни сред-
ства се използват по отношение на:
1. лица, за които са получени данни и има
основание да се предполага, че изготвят, извър-
шват или са извършили тежки престъпления;
2. лица, за чиито действия са получени дан-
ни и има основание да се предполага, че се из-
ползват от други лица, без да им е известен
престъпният характер на извършваната дейност;
3. лица и обекти, свързани с националната
сигурност (чл. 12, ал. 1—3 ЗСРС).
Чл. 162. Специалните разузнавателни сред-
ства могат да се използват и за опазване на жи-
вота или имуществото на лицата, които са дали
писмено съгласие за това (чл. 12, ал. 2 ЗСРС).
Чл. 163. В наказателния процес могат да се
събират и проверяват по законоустановения ред
като ВДС и изготвени преди започване на кон-
кретното наказателно производство информа-
ционни носители чрез използване на СРС (по
аргумент от чл. 111, ал. 4 и чл. 111а, ал. 3 НПК).
Чл. 164. (1) Право да искат използване на
СРС имат (чл. 13 ЗСРС):
1. националните служби, с изключение на
Национална служба “Пожарна и аварийна бе-
зопасност”, и териториалните служби на МВР;
2. службите “Военна информация” и “Сигур-
ност—военна полиция и военно контраразуз-
наване” към министъра на отбраната;
3. Национална следствена служба, Столич-
на следствена служба и окръжните следствени
служби;
4. главният прокурор, Върховната касацион-
на прокуратура, Върховната административна
прокуратура, Военноапелативната прокурату-
ра, апелативните прокуратури, Софийска град-
ска прокуратура, окръжните и военноокръжните
прокуратури.
(2) Други органи освен посочените в ал. 1 не
могат да искат и да използват специални разуз-
навателни средства.
Чл. 165. (1) За използването на СРС се изгот-
вя мотивирано писмено искане на съответния
ръководител на посочените органи в чл. 163, ал. 1.
(2) Искането по ал. 1 съдържа:
1. пълно и изчерпателно посочване на фак-
тите и обстоятелствата, даващи основание да
се предполага, че се подготвя, извършва или е
извършено тежко престъпление, които налагат
използването им;
2. пълно описание на извършените до мо-
мента действия и резултатите от извършена
проверка или от разследването;
3. установъчни данни на лицата или обекти-
те, спрямо които ще се използват;
4. срок на използването;
5. оперативните способи, които следва да се
приложат;
6. упълномощеното длъжностно лице, което
да бъде уведомявано за получените резултати.
(3) В случаите на чл. 12, ал. 2 ЗСРС към ис-
кането се прилага и писменото съгласие на
лицето, спрямо което ще се използват СРС.
Чл. 166. (1) Разрешението за използване на
СРС в случаите на чл. 111, ал. 2 НПК се дава
предварително от председателя на окръжния
(Софийски градски) съд или от изрично упъл-
номощен от него заместник-председател.
(2) Разрешението за използване на СРС по
отношение на военнослужещите се дава пред-
варително от председателя на съответния вое-
нен съд или от изрично упълномощен от него
заместник-председател.
(3) Разрешение за използване на СРС може
да даде и председателят на съответния апела-
тивен съд или изрично упълномощен от него
заместник-председател, когато председателят
на окръжния (Софийски градски) съд или из-
рично упълномощен от него заместник-пред-
седател мотивирано откаже да даде исканото
разрешение.