Държавен вестник, бр. 41, 2005 г., стр. 64

С Т Р .  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  41
дължава и през празничните и почивните дни,
които се включват в неговото време. Обратно-
то би означавало резервистът да има статут на
кадрови военнослужещ с произтичащите от това
права и задължения през време, през което не е
мобилизиран. Следователно по силата на чл. 150
ЗОВСРБ и чл. 158, ал. 3 КТ възнаграждение се
дължи и за тези дни. Подзаконовата норма, като
установява обратното, пряко им противоречи,
поради което разпоредбата в тази си част след-
ва да бъде отменена—чл. 12, т. 4 ЗВАС във връз-
ка с чл. 15, ал. 1 ЗНА.
Не противоречи на материалния закон ус-
тановената с разпоредбата недължимост на
възнаграждение за дните преди и след меро-
приятието.
По изложеното в предходната точка тя не
противоречи на чл. 150 ЗОВСРБ, тъй като това
не са дни на участие в мероприятието.
Не противоречи и на чл. 149 ЗОВСРБ, както
поддържа жалбоподателят, тъй като отноше-
нията, свързани с възнаграждението на резер-
вистите, не се уреждат от този член, а от чл. 150
ЗОВСРБ, който е специален спрямо нормите,
уреждащи възнагражденията на кадровите во-
еннослужещи, и изключва приложението им.
Това се потвърждава от съпоставката с измене-
ната редакция на чл. 149 ЗОВСРБ (ДВ, бр. 112
от 1995 г.), според която възнагражденията на
кадровите военнослужещи и резервистите с една
и съща длъжност и звание са равни. Няма съв-
падение в хипотезите на нормите, за да е нали-
це противоречие между тях.
Не противоречи най-сетне и на чл. 158, ал. 3
КТ. Съгласно него Министерството на отбра-
ната дължи възнаграждение за дните на платен
отпуск по ал. 2, а платеният отпуск не включва
почивни и празнични дни—чл. 155, ал. 4 КТ.
При служебната проверка на обжалваната
разпоредба в тази є част отменителни основа-
ния по чл. 12 ЗВАС не се установяват, поради
което в нея жалбата следва да се отхвърли.
Воден от горното, Върховният администра-
тивен съд
Р Е Ш И :
Отменя чл. 3, ал. 2 от Наредбата за възнаг-
ражденията на резервистите от мобилизацион-
ния резерв, взели участие в учебно-мобилиза-
ционни мероприятия, приета с ПМС № 196 от
2001 г. (обн., ДВ, бр. 75 от 2001 г.; изм. и доп.,
бр. 106 от 2003 г.) в частта относно думите “дни-
те на участието в учебно-мобилизационното ме-
роприятие, както и”.
Отхвърля жалбата на Асен Петров Генчев
срещу разпоредбата в останалата є част.
Решението не подлежи на обжалване.
Председател: Константин Пенчев
21124
РЕШЕНИЕ № 3887
от 28 април 2005 г.
по административно дело № 9683 от 2004 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Венета Марковска, и членове:
Ангел Калинов, Мина Атанасова, Здравка Шу-
менска, Галина Карагьозова, при участието на
секретар-протоколиста Григоринка Любенова
разгледа административно дело № 9683 по опи-
са на Върховния административен съд—пет-
членен състав, за 2004 г., докладвано от съдия-
та Мина Атанасова.
Производството е по реда на чл. 5, т. 1 във
връзка с чл. 23 от Закона за Върховния адми-
нистративен съд.
Образувано е по жалба на Владимир Иванов
Георгиев от София срещу Наредба № 4 от 2004 г.
за условията и реда за присъединяване на пот-
ребителите и за ползване на водоснабдителни-
те и канализационните системи, издадена от
министъра на регионалното развитие и благо-
устройството (обн., ДВ, бр. 88 от 2004 г.; попр.,
бр. 93 от 2004 г.) в частта относно чл. 8, ал. 1 и
3; чл. 9; чл. 10; чл. 13, ал. 2, т. 3; чл. 13, ал. 8;
чл. 14, ал. 1, изр. второ; чл. 15, ал. 2 и § 3, ал. 1
и 2 от преходните и заключителните разпоред-
би като противоречащи на материалноправни-
те разпоредби на чл. 298, ал. 1, т. 1 от Търговс-
кия закон (ТЗ), чл. 64, ал. 3, чл. 177, ал. 2, чл. 84,
ал. 2 и 3 и др. от Закона за устройство на тери-
торията (ЗУТ) и чл. 19, т. 4, букви “а” и “б” от
Закона за водите (ЗВ).
Ответната страна—министърът на регионал-
ното развитие и благоустройството, оспорва
жалбата като неоснователна. Доводи за това
излага в писмено становище.
Върховният административен съд—5-членен
състав, след проверка на редовността на произ-
водството и законосъобразността на норматив-
ния акт в обжалваната част приема за установе-
но следното:
I. По допустимостта на жалбата
Жалбата на Владимир Георгиев от София е
процесуално допустима. Наредба № 4 от 2004 г.
за условията и реда за присъединяване на потре-
бителите и за ползване на водоснабдителните и
канализационните системи (накратко наредба-
та) е подзаконов нормативен акт, издаден от
министъра на регионалното развитие и благоус-
тройството, предписанията на който засягат
неограничен брой субекти—потребителите на
услугите водоснабдяване и канализация на те-
риторията на страната. Адресатите на наредба-
та имат правен интерес да подават жалби срещу
нормативния акт пред Върховния администра-
тивен съд без ограничение във времето на осно-
вание чл. 5, т. 1 във връзка с чл. 13, ал. 1 от Зако-
на за Върховния административен съд (ЗВАС).