Държавен вестник, бр. 86, 2012 г., стр. 30

СТР.  30	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  86
(12) Този терен или обекти, които се нами­
рат над повърхността за набиране на височина 
при излитане след края на ЛП или участъци­
те, свободни от препятствия, се отстраняват, 
освен ако се прецени, че не биха могли да 
застрашат безопасността на ВС. 
(13) Изискванията по ал. 10 се прилагат и 
за местата, където се съединяват ЛП и учас­
тъците, свободни от препятствия, където има 
разлика в напречните наклони. 
Раздел V
Обекти извън повърхностите за ограничаване 
на препятствията
Чл. 129. (1) Строителство на сгради и съ­
оръжения, намиращи се в контролираните 
зони на летищата и зоните на влияние, както 
и попадащите под въздушните трасета във 
връзка с осигуряване на сигурността и безо­
пасността на въздухоплаването се съгласува 
с Главна дирекция „Гражданска въздухопла­
вателна администрация“.
(2) За съгласуване на строителството на 
обектите по ал. 1 в Главна дирекция „Граж­
данска въздухоплавателна администрация“ се 
представят пълната проектна документация, 
придружена от аеронавигационно проучване, 
установяващо влиянието на обекта върху про­
веждането на полетите, което се изпраща от 
Главна дирекция „Гражданска въздухоплава­
телна администрация“ за съгласуване с ДАНО, 
предоставящо обслужване в района на обекта.
(3) При съгласуване на строителството на 
обектите по ал. 1 Главна дирекция „Граждан­
ска въздухоплавателна администрация“ има 
право да изисква и допълнителни документи.
Раздел VI
Други обекти
Чл. 130. (1) Обекти, които не пробождат 
повърхността на подхода за кацане, но могат да 
се отразят неблагоприятно върху оптималното 
разположение или работата на визуалните и 
невизуалните средства, се отстраняват.
(2) Всеки обект, разположен в зоната за 
движение на ВС или пробождащ въздушното 
пространство в границите на вътрешната хо­
ризонтална повърхност и коничната повърх­
ност, за който Главна дирекция „Гражданска 
въздухоплавателна администрация“ е устано­
вила, че може да представлява опасност за 
самолетите, се разглежда като препятствие 
и се отстранява.
(3) Новопроектирани сгради и съоръжения, 
като ветрогенератори, измервателни мачти и 
други, извисяващи се над околния терен, се 
разглеждат като препятствия както по отно­
шение на повърхностите за ограничаване на 
препятствията, така и по отношение на влия­
ние върху радионавигационните средства, като 
проектите за изграждането им подлежат на 
съгласуване с Главна дирекция „Гражданска 
въздухоплавателна администрация“. 
(4) Новопроектирани сгради и съоръжения, 
извисяващи се над околния терен, се разглеж­
дат като препятствия, когато са разположени 
в обхвата на повърхностите, ограничаващи 
препятствията, на съществуващи летателни 
площадки (включително вертолетни), за които 
няма издадено удостоверение за експлоата­
ционна годност, освен ако собственикът на 
летателната площадка декларира изрично 
отказ от инвестиционни намерения за въз­
становяване на експлоатационната є годност 
по изискванията на Наредба № 20 от 2006 г. 
за удостоверяване експлоатационната годност 
на граждански летища, летателни площадки, 
системи и съоръжения за наземно обслужване, 
за лицензиране на летищни оператори и опе­
ратори по наземно обслужване и за достъпа 
до пазара по наземно обслужване в летищата.
(5) Главна дирекция „Гражданска въздухо­
плавателна администрация“ съгласува проекти 
за изграждане на съоръжения, извисяващи се 
над околния терен по ал. 3, след получаване 
на положително становище от доставчик на 
аеронавигационно обслужване.
Ч А С Т  В Т О Р А
ВИЗУАЛНИ СРЕДСТВА ЗА НАВИГАЦИЯ 
Д Я Л  П Ъ Р В И
УКАЗАТЕЛНИ И СИГНАЛНИ 
УСТРОЙСТВА
Г л а в а  д е в е т н а д е с е т а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 131. (1) Всяко летище се оборудва най-
малко с един ветропоказател.
(2) Ветропоказателят се разполага: 
1. така, че да има видимост от въздухо­
плавателно средство, намиращо се в полет 
или по работната площ на летището;
2. на място, на което не му влияят въз­
душните течения, създавани от близко раз­
положените обекти. 
(3) Ветропоказателят отговаря на следните 
изисквания: 
1. да има форма на пресечен конус, израбо­
тен от плат и с дължина не по-малка от 3,6 m 
и диаметър в основата не по-малък от 0,9 m; 
2. да е изработен така, че показва ясно 
посоката на приземния вятър и дава обща 
представа за неговата скорост; 
3. цветът или цветовете му се избират, като 
се отчита фонът така, че ветропоказателят 
да бъде ясно видим и разбираем от височина 
най-малко 300 m, като:
а) по възможност се използва един 
цвят – бял или оранжев; 
б) когато за осигуряване на необходимата 
контрастност спрямо променящите се фонове 
се изисква съчетанието на два цвята, пред­
почитат се съчетанията на оранжев с бял, 
червен с бял или черен с бял цвят;