Държавен вестник, бр. 97, 2012 г., стр. 143

БРОЙ  97	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  143  
Изследването установява някои общи тенденции 
в тази област.
В две трети от страните основната пречка за 
вертикална и хоризонтална координация е фи­
нансовият недостиг, било поради нестабилни и 
недостатъчни приходи на институциите на подна­
ционално равнище, било поради несъответствие 
между административни функции и финансиране 
от страна на министерства. Освен координаци­
ята между нивата на управление финансовият 
недостиг може да затрудни координацията между 
министерствата, като по този начин възпрепятства 
изпълнението на приетите политики. Много често 
министерствата на финансите и на икономиката 
не са пряко въвлечени в процесите за взимане 
на решения във водния сектор, което може да 
създаде проблеми на по-късен етап. Примери от 
страните от ОИСР показват, че два отделни фонда 
създават синергия, ако са използвани по коорди­
ниран начин (напр. сектор селско стопанство и 
инфраструктура за язовири). 
Второто по важност предизвикателство в стра­
ните от ОИСР е свързано с празноти в капаци­
тета – недостиг или липса на персонал, време, 
технически знания и експертиза за технологии и 
иновационни водни процеси, както и остаряла 
инфраструктура. В редица страни през последните 
десетилетия е изградена значителна ВиК инфра­
структура, но сега възникват въпроси, свързани 
с нейното поддържане. По-конкретно въведените 
нови технологии и процеси изискват трансфер на 
ноу-хау на местно ниво, особено когато услугите не 
се предоставят от частния сектор. В много страни 
липсата на достатъчно компетентни специалисти 
на местно ниво застрашава успешното прилагане 
на реформите във водния сектор. По този начин 
диспропорцията в знанията, информацията, техни­
ческата експертиза и изпълнителският капацитет 
между нивата на управление създава пречки за 
интегрирано управление на водите. 
Две трети от изследваните страни все още 
срещат проблеми и в областта на политиката 
поради прекалената фрагментация на функциите 
за водите между различни институции на наци­
онално и на поднационално равнище. Това се 
обяснява също с липса на институционални сти­
мули за засилване на хоризонталната координация 
между различните секторни политики, което от 
своя страна генерира пречки при прилагане на 
регионално и местно равнище на интегрираните 
решения, взети на централно ниво. Както стана 
дума по-горе, функциите обикновено са разпре­
делени между различни секторни министерства 
и агенции – околна среда, селско стопанство, 
здравеопазване, рибарство, икономика, транспорт 
и благоустрояване, пространствено планиране и 
т.н. Всички тези институции прилагат политики в 
различни области, имат различна организационна 
структура и култура, заинтересуваните страни от 
тяхната политика често имат различен профил, 
действат различни лобистки интереси. При пропус­
ки в координацията преобладават тесните секторни 
интереси и подходи. Основните идентифицирани 
причини за „празнотите“ в областта на политиката 
са дадени в долната таблица.
Таблица 3. Пречки пред хоризонталната коорди­
нация на политиката за водите
Пречки 
Брой 
страни
Липса на институционални стимули за 
координация (цели, показатели и т.н.)
13
Трудности при прилагане на правител­
ствени решения на регионално и местно 
равнище
12
Припокриване, неяснота, липса на функции
10
Различни лобистки интереси
9
Липса на политическа ангажираност към 
политиката за водите
8
Липса на стратегическо планиране и по­
следователност на решенията
7
Трудности при прилагане на нови реформи
7
Противоречие между национално устрой­
ство и международни препоръки/дирек­
тиви
7
Сериозно съперничество между различните 
министерства (политическо състезание)
4
Административните пропуски са четвъртото 
управленско предизвикателство, тъй като несъответ­
ствието между хидроложките и административните 
граници има негативно въздействие върху прила­
гане на интегрирана политика за водите, особено 
в европейските страни, където се прилага управле­
ние на водите на басейнов принцип. В Холандия 
например този проблем все още не е преодолян 
независимо от разделението на страната на речни 
басейни със съответните басейнови органи. Това 
се дължи основно на прекалената фрагментация 
на функциите на поднационално ниво и тяхното 
неясно разпределение. Например, и басейновите 
органи, и общините имат функции във връзка с 
управлението на канализационната инфраструктура. 
В момента се работи за по-ясно разпределение на 
функциите между различните органи. 
Пропуските в областта на информацията оста­
ват значителна пречка за ефективно изпълнение на 
политиките за водите в половината от изследваните 
страни. Незадоволителното производство и обмен 
на информация между компетентните институции, 
както и разпръснатостта и раздробеността на 
първичните данни за водите създават сериозни 
пречки пред сътрудничеството между ведомствата 
и между различните нива с функции във водния 
сектор. Друг аспект на проблема с информацията 
е съдържателният – жаргон, смесване на терми­
нология, неясни дефиниции, припокриващи се 
значения на термини, свързани с водите, и т.н. 
Също в половината изследвани страни са 
идентифицирани предизвикателства във връзка с 
отчетността, като обикновено се посочва липсата 
на интерес сред населението и слабото включване 
на асоциациите на водопотребителите в процеса на 
вземане на решения. Неадекватните мониторинг и 
оценка на изпълнението, докладване, разпростра­
нение на информация за изпълнението на целите и 
задачите на национално, регионално и местно ниво 
също създават проблеми. Периодичната оценка на 
напредъка към постигане на поставените цели е 
от съществено значение, но прилагането є често е 
много ограничено поради политически, финансови 
и капацитетни съображения, което създава допъл­