Държавен вестник, бр. 17, 2026 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  17
така че последните да могат да разберат 
фактите и причините, накарали вносителя 
на акта да възприеме съответния вариант на 
уредба. С утвърждаването им от министъра 
на правосъдието той приема не само предло­
жения вариант за уредба, но и се съгласява 
с мотивите за него. В случая към проекта за 
Правилника липсват мотиви и в нарушение 
на чл. 26, ал. 2 ЗНА на заинтересованите лица 
не е предоставена възможност в най-малко 
14-дневен срок да правят предложения и ста­
новища по проекта.
Липсата на мотиви към проекта за приема­
не на оспорената разпоредба от Правилника 
осуетяват възможността да бъде извършен 
съдебен контрол за нейната законосъобраз­
ност. Освен че не са ясни обстоятелствата 
по чл. 28, ал. 2 ЗНА, но и не може да бъде 
проверено дали оспорваната разпоредба от 
Правилника е приета при зачитане принципа 
на обоснованост според изискването на чл. 26, 
ал. 1 ЗНА.
Впрочем идентично нарушение на чл. 26, 
ал. 2 ЗНА е установено от Върховния админист­
ративен съд при друго обжалване на разпоред­
ба от Правилника (чл. 295, ал. 6) – Решение 
№ 59 от 4.01.2012 г. по адм. д. № 423/2011 г. 
на шесто отделение на ВАС, оставено в сила 
с Решение № 7268 от 22.05.2012 г. по адм. д. 
№ 2367/2012 г. на петчленен състав на ВАС.
Изложеното съставлява самостоятелно ос­
нование за отмяна на оспорената разпоредба 
на чл. 82, ал. 4 ППЗИНЗС поради допуснати 
съществени нарушения на административ­
нопроизводствените правила.
За разлика от приемането на оспорена­
та разпоредба на чл. 82, ал. 4 ППЗИНЗС, 
при нейното допълнение в ДВ, бр. 14 от 
10.02.2017 г., не е допуснато подобно наруше­
ние на административнопроизводствените 
правила. Към него момент – 10.02.2017 г., са 
били приложими разпоредбите на чл. 26 и 28 
от ЗНА след изменението и допълнението в 
тях в ДВ, бр. 34 от 2016 г. От приложените 
по делото доказателства на л. 330 – 366 и 
л. 381 – 386 се установява, че административ­
нопроизводствените правила по чл. 26 и 28 от 
ЗНА са спазени. Мотивите за изменението и 
допълнението на Правилника се съдържат в 
доклада на зам.-министъра на правосъдието, 
като от представената страница от Портала 
за обществени консултации на Министерския 
съвет се установяват проведени консултации 
през периода от 27.12.2016 г. до 27.01.2017 г. 
Представена е и справка по чл. 26, ал. 5 
ЗНА и доказателства за нейното публикуване 
заедно с доклада и проекта на Правилника. 
Независимо от това допуснатото нарушение 
на административнопроизводствените пра­
вила приемането на оспорената разпоредба 
на чл. 82, ал. 4 ППЗИНЗС не може да бъде 
санирано. Освен това с допълнението на чл. 82, 
ал. 4 ППЗИНЗС в ДВ, бр. 14 от 10.02.2017 г., 
единствено е добавено „от чужбина“. По този 
начин основното съдържание на оспорената 
разпоредба на чл. 82, ал. 4 ППЗИНЗС се 
съдържа с приемането на Правилника, а не 
с последвалото допълнение към чл. 82, ал. 4 
ППЗИНЗС.
Оспорваната разпоредба противоречи и на 
материалноправните разпоредби от по-висок 
ранг предвид следното:
Оспорената разпоредба на чл. 82, ал. 4 
ППЗИНЗС е със следното съдържание: „Ли­
шените от свобода чужди граждани – осъдени, 
подсъдими и обвиняеми, могат да получават и 
колетни пратки по пощата от чужбина с храни 
и предмети, които имат право да ползват и 
държат при себе си.“ Разпоредбата регламен­
тира правото на лишените от свобода да по­
лучават и колетни пратки с храни и предмети, 
като това право е ограничено само до чужди 
граждани, при това получени само по пощата 
от чужбина. Оспорваната разпоредба следва 
да бъде разгледана заедно с разпоредбата на 
чл. 82, ал. 1 ППЗИНЗС. Според нея лишените 
от свобода получават храни и предмети, които 
имат право да ползват и държат при себе си, 
само по време на свиждане.
Уредбата относно получаване на храни и 
предмети е законово регламентирана в ЗИНЗС. 
Според чл. 86, ал. 4 ЗИНЗС по време на 
свижданията лишените от свобода могат да 
получават храни и предмети, които имат право 
да ползват и държат при себе си. Разпоредбата 
се намира в раздел I „Права и задължения 
на лишените от свобода“ от глава девета 
на ЗИНЗС и в нея се визира получаване на 
храни и предмети, без да се говори за пратка 
с такива. За разлика от нея хранителните 
пратки са уредени в чл. 98 ЗИНЗС. Тази раз­
поредба е в раздел II „Мерки за поощрения и 
дисциплинарни наказания“ от същата глава 
девета на ЗИНЗС. Според общата разпоредба 
на чл. 98, ал. 2, изр. 1 ЗИНЗС лишените от 
свобода могат да получават една хранителна 
пратка месечно. Във второто изречение е 
посочено, че извънредната хранителна пратка 
освен като самостоятелна награда може да 
бъде разрешена и при ползването на свиж­
дане или домашен отпуск. Получаването на 
извънредна хранителна пратка е предвидено 
в чл. 98, ал. 1, т. 4 ЗИНЗС като поощрение. 
Съответно лишаването от такава е предвидено 
като дисциплинарно наказание в чл. 101, т. 1 
ЗИНЗС или като ограничение за получаване