Държавен вестник, бр. 109, 2025 г., стр. 121

БРОЙ  109	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  121  
Жалбата на З. е подадена срещу разпоредба 
от нормативен административен акт, като 
съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да оспорват 
подзаконов нормативен акт имат граждани­
те, организациите и органите, чиито права, 
свободи и законни интереси са засегнати или 
могат да бъдат засегнати от него и за които 
той поражда задължения. По отношение на 
жалбоподателя П. З., то същият е предста­
вил документ за самоличност, констативен 
нотариален акт за собственост на недвижим 
имот [заличен текст] на самостоятелен обект 
в сграда, с които обосновава правния си ин­
терес като живущ в апартамент, намиращ се 
в гр. Димитровград, [улица], [адрес]. Сочи, 
че сградата е осеметажна с 48 апартамента, 
в квартал с комплексно застрояване, в ус­
ловията на етажна собственост, към която е 
предоставена прилежаща площ за поддържане 
и използване.
По отношение на втория присъединил се 
жалбоподател – Т. И. Д., в жалбата на същата 
е посочено, че живее в собствен апартамент 
в гр. Димитровград, [адрес], като сградата е 
от пет етажа с 30 апартамента, към която 
е предоставена прилежаща площ за поддър­
жане и използване. За установяване на това 
обстоятелство е представен документ за 
самоличност. И двамата жалбоподатели са 
отбелязали, че попадат в кръга на засегнатите 
лица, очертан в наредбата.
Върховният административен съд, в нас­
тоящия съдебен състав от шесто отделение, 
приема жалбите за допустими, като съглас­
но чл. 187, ал. 1 АПК оспорването не е 
обусловено от срок, подадени са от активно 
легитимирани лица с установен правен ин­
терес, съгласно § 1 от ДР на Наредба № 6 от 
18.09.2009 г. за определяне на прилежащата 
площ към сгради в режим на етажна собстве­
ност в квартали с комплексно застрояване, 
като собственици на самостоятелни обекти 
в сгради в режим на етажна собственост в 
квартали с комплексно застрояване.
Предмет на оспорване по настоящото дело 
е разпоредбата на чл. 7, ал. 1 от Наредба № 6 
от 18.09.2009 г. за определяне на прилежа­
щата площ към сгради в режим на етажна 
собственост в квартали с комплексно застро­
яване (Наредбата), издадена от министъра на 
регионалното развитие и благоустройството. 
Съгласно разпоредбата предоставянето на 
определената прилежаща площ и начинът и 
контролът по поддържането и използването 
є от съответната етажна собственост се из­
вършват при условия и по ред, определени 
с наредба на общинския съвет.
От фактическа страна съдът намира за 
установено следното.
С писмо изх. № 92-00-474/16.06.2009 г., 
изготвено от зам.-министъра на регионал­
ното развитие и благоустройството, е из­
пратен проект на Наредбата за съгласуване 
до Националното сдружение на общините в 
Република България и до Агенцията по гео­
дезия, картография и кадастър. Приложена 
е Заповед № РД-02-14-1390 от 16.07.2009 г. за 
заместване на министъра на регионалното 
развитие и благоустройството.
По делото като допълнение към админис­
тративната преписка са представени заве­
рени копия от извадки от архивен сайт на 
Министерството на регионалното развитие и 
благоустройството (МРРБ) във връзка с публи­
куването на проект на Наредбата на интернет 
страницата на министерството. От същите 
може да се установи, че на 12.06.2009 г. на 
сайта на министерството е публикуван проект 
на Наредба за определяне на прилежащата 
площ към сгради в режим на етажна собстве­
ност в квартали с комплексно застрояване. 
Видно от изпратеното от МРРБ писмо, във 
ведомствения архив на министерството обаче 
не се съхранява преписка по издаването на 
подзаконовия нормативен акт.
Видно от § 2 от ЗР на Наредбата, съща­
та е издадена на основание чл. 4, ал. 2 от 
ЗУЕС, съгласно който в случаите по ал. 1 
прилежащата площ се определя от кмета на 
общината по негова инициатива или по искане 
на заинтересованите лица по ред, определен 
с наредба на министъра на регионалното 
развитие и благоустройството.
Въз основа на изложените фактически 
обстоятелства и в съответствие с чл. 168 от 
АПК, приложима субсидиарно и в производст­
вото по оспорване на подзаконови нормативни 
актове – чл. 196 от АПК, настоящият съде­
бен състав на Върховния административен 
съд въз основа на установените фактически 
обстоятелства и събраните по делото дока­
зателства провери законосъобразността на 
оспорения административен акт на всички 
основания по чл. 146 от АПК, като приема 
от правна страна следното.
По отношение на въведеното в жалбата 
възражение за нищожност поради липса на 
компетентност на издателя съдът счита, че 
то е неоснователно.
Оспореният подзаконов нормативен акт е 
издаден от компетентен орган – министъра на 
регионалното развитие и благоустройството. 
С разпоредбата на чл. 76, ал. 1 АПК норма­
тивни административни актове се издават 
от изрично овластени от Конституцията или