Държавен вестник, бр. 35, 2009 г., стр. 30

С Т Р .  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
на дете, за гледане на болно дете и на допълни-
телен отпуск за две и повече живи деца в разме-
рите и при условията на Кодекса на труда.
(2) Военнослужещите мъже могат да ползват
отпуск за отглеждане на дете в случаите по ал. 1
при смърт или тежко заболяване на майката.
Чл. 204. За времето на платения си годишен
отпуск военнослужещите получават брутно
месечно възнаграждение, определено по слу-
жебното им правоотношение към момента на
започване ползването на отпуска.
Чл. 205. (1) Военнослужещите имат право
на неплатен отпуск до 30 работни дни в една
година, който се разрешава от съответния ко-
мандир или началник при важни лични или
семейни нужди и ако интересите на службата
позволяват това.
(2) Военнослужещите имат право и на не-
платен отпуск до 6 месеца, който може да се
ползва веднъж през целия срок на службата и се
разрешава от министъра на отбраната, при ус-
ловие че имат не по-малко от 10 години служба
във въоръжените сили.
(3) През времето на неплатения отпуск во-
еннослужещите запазват статуса си, а време-
то на отпуска се зачита за служебен стаж по
този закон.
(4) Неплатен отпуск може да се ползва, след
като е ползван полагащият се платен отпуск.
Чл. 206. (1) Военнослужещите могат с раз-
решение на министъра на отбраната да канди-
датстват за заемане на длъжности по срочен
договор в международни правителствени орга-
низации в областта на отбраната и сигурността,
в които Република България членува.
(2) За времето на изпълнение на договора
по ал. 1 военнослужещите се назначават във
временен задграничен щат и се смятат в не-
платен отпуск.
(3) След изтичането на срока на договора по
ал. 1 на военнослужещите се предлага длъжност,
съответстваща на притежаваното военно зва-
ние и квалификация.
(4) Военнослужещите могат да кандидатст-
ват отново за заемане на длъжности по ал. 1,
ако са изминали не по-малко от 5 години от
прекратяването на предходния договор и през
този период са изпълнявали военна служба на
територията на страната или в операции и ми-
сии извън нея.
(5) През времето на неплатения отпуск во-
еннослужещите запазват статуса си, като вре-
мето на отпуска се зачита за стаж от трета ка-
тегория.
Чл. 207. (1) Отпуските се ползват след пис-
мено разрешение от съответния командир или
началник.
(2) Отпуските за временна неработоспособ-
ност, за бременност, за раждане и осиновяване
на дете се ползват след представяне на болни-
чен лист и след уведомяване на съответния
командир или началник.
(3) Когато през време на ползването на пла-
тения годишен отпуск на военнослужещия
бъде разрешен друг вид платен отпуск, полз-
ването на платения годишен отпуск се пре-
късва по негово искане и остатъкът се ползва
допълнително.
Чл. 208. Редът за разрешаване и ползване на
отпуск, за неговото отлагане и прекъсване се
определя с правилника за прилагане на закона.
Чл. 209. На военнослужещите в мирно вре-
ме задължително в денонощието се осигурява
почивка за хранене през служебното им време.
Чл. 210. Военнослужещите имат право на
минимална непрекъсната междуседмична по-
чивка с продължителност 48 часа. Когато по-
чивката не може да се ползва поради служебни
причини, на военнослужещите се предоставя
съответна почивка във време, определено от
командира или началника.
Чл. 211. Министърът на отбраната може
да обявява празнични дни за военнослужещи-
те и цивилните служители в Министерството
на отбраната и извън обявените в Кодекса на
труда.
Раздел VI
Възнаграждения, здравно и социално
осигуряване на военнослужещите
Чл. 212. (1) Военнослужещите имат право
на основно месечно възнаграждение в съответ-
ствие с присвоеното им военно звание и степен-
та в обхвата на военното звание.
(2) Размерите на основното месечно възна-
граждение по ал. 1 се определят с акт на Ми-
нистерския съвет по предложение на министъ-
ра на отбраната.
(3) Базата за определяне размера на основ-
ното месечно възнаграждение за най-ниската
длъжност се определя ежегодно със закона за
държавния бюджет на Република България, като
месечното възнаграждение се увеличава с кое-
фициент спрямо базата, както следва:
1. за офицери—не по-малко от 2,2;
2. за сержанти—не по-малко от 1,75;
3. за войници (матроси)—не по-малко от 1,6.
Чл. 213. (1) На военнослужещите се изпла-
ща допълнително възнаграждение за продъл-
жителна служба върху основното месечно въз-
награждение в размери, както следва:
1. две на сто— за първата прослужена година;
2. пет на сто—за две прослужени години;
3. десет на сто—за 3 и 4 прослужени години;
4. двадесет на сто—за 5 и 6 прослужени го-
дини;
5. двадесет и пет на сто—за 7 до 9 прослуже-
ни години;
6. тридесет на сто—за 10 и 11 прослужени
години;
7. тридесет и пет на сто—за 12 до 14 про-
служени години;
8. четиридесет на сто—след 15 прослужени
години.