Държавен вестник, бр. 84, 2017 г., стр. 29

БРОЙ  84	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
2.2.9. Лабораторната диагностика се извършва 
в специализирани структури за осъществяване 
на медико-диагностични дейности в съответ-
ствие с медицинските стандарти по съответните 
специалности. 
2.3. Лечебната дейност по ортопедия и травма-
тология се осъществява посредством методи за: 
2.3.1. неоперативно лечение, което съобразно 
спецификата си се осъществява в амбулаторни 
или стационарни структури, манипулационни, 
гипсовъчни, специализирани кабинети и др.:
2.3.1.1. консервативно ортопедично-травмато-
логично лечение: репозиция (мануална, апаратна, 
позиционна или друга), неоперативна корекция, 
имобилизация (гипсова или друга), тракция 
(скелетна или друга), редресман, ортезолечение, 
апаратолечение и др.;
2.3.1.2. функционално лечение: функционални 
ортези (брейсинг);
2.3.1.3. медикаментозно лечение.
2.3.2. Оперативно лечение с хирургични ин-
тервенции с различен характер, обем и сложност:
2.3.2.1. оперативната ортопедично-травматоло-
гична дейност се извършва в операционни зали, 
разположени в операционния блок на лечебно 
заведение за извънболнична помощ с разкрити 
легла за краткотраен престой, обособена опера-
ционна зона на клиниката или отделението по 
ортопедия и травматология или общоболничен 
операционен блок, при спазване на изискванията 
и диагностично-лечебните протоколи; 
2.3.2.2. според своя обем и сложност опера-
циите са малки, средни, големи и много големи;
2.3.2.3. според срока, налагащ необходимостта 
от диагностично-лечебна дейност, тя се определя 
като спешна, срочна (с отложена спешност) и 
планова.
3. Изисквания за професионална квалификация 
и компетентност за практикуване на клинична-
та специалност в извънболничната и болничната 
ортопедично-травматологична помощ
3.1. Изисквания към дейността на специалиста 
по ортопедия и травматология:
3.1.1. Лекар – специалист по ортопедия и трав-
матология, е магистър по медицина с придобита 
специалност „Ортопедия и травматология“. 
3.1.2. Специалистът по ортопедия и травма-
тология извършва самостоятелно и в екип не-
оперативна и оперативна диагностично-лечебна 
дейност по специалността в обем, съответстващ 
на придобитата компетентност. 
3.1.3. Компетентността в ортопедията и трав-
матологията е устойчиво, адекватно и умело 
диагностициране и лечение на ортопедични 
заболявания и травматологични увреждания. 
Това изисква натрупването на опит от активното 
лечение на болестите и травмите на опорно-
двигателния апарат и постоянно поддържане и 
повишаване на квалификацията чрез редовно 
участие във форми на продължаващо медицин-
ско обучение (специализирани срещи, курсове, 
симпозиуми, конгреси и др.). 
3.1.4. Специалистът по ортопедия и травма-
тология активно участва във всички етапи на 
диагностично-лечебния процес. Това включва 
прецизно и задълбочено изследване на пациента, 
вземане на адекватно терапевтично решение, 
качествено и професионално провеждане на из-
браното неоперативно или оперативно лечение, 
адекватно последващо третиране, наблюдение и 
проследяване на болния.
3.1.5. Участието в научна и преподавателска 
дейност е задължително за лекарите в универси-
тетските клиники по ортопедия и травматология. 
3.2. Изисквания към дейността на специали-
занта по ортопедия и травматология:
3.2.1. Специализиращ ортопед-травматолог 
е магистър по медицина без специалност или с 
придобита друга специалност в процес на обуче-
ние за придобиване на специалност „Ортопедия 
и травматология“.
3.2.2. Специализиращият лекар работи под 
ръководството на лекар с придобита специалност 
„Ортопедия и травматология“. Това ръководство 
се отнася към изискванията на ежедневната 
диагностично-лечебна работа; към участието в 
оперативната дейност като член на операционен 
екип или като оператор, работещ под наблю-
дението на специалист; към цялостния процес 
на теоретична и практическа подготовка по 
специалността „Ортопедия и травматология“. 
3.2.3. Специализиращият ортопед-травма-
толог работи като асистент или оператор под 
задължителното ръководство на оператор с 
придобита специалност, който е ръководител на 
хирургическия екип.
3.3. Изисквания към дейността на лекар без 
специалност или с друга клинична специалност:
3.3.1. В болнична структура по ортопедия 
и травматология могат да работят лекари без 
специалност, които самостоятелно или в екип 
с лекар – специалист по ортопедия и травмато-
логия, участват в извършването на хирургични 
интервенции, неоперативни процедури и физи-
кално-рехабилитационни мероприятия. 
3.4. Изисквания към лекарите – специалисти 
по ортопедия и травматология, за осъществяване 
на специфични и високоспециализирани меди-
цински дейности в областта на ортопедията и 
травматологията:
3.4.1. документ за преминато обучение и 
успешно положен изпит за съответната високо­
специализирана дейност – ендопротезиране на 
стави, артроскопия, хирургия на ръката (анато-
мично), ултразвуково изследване на стави, кръвна 
репозиция и вътрешна фиксация на фрактури в 
областта на таза и ацетабулума.
3.5. Изисквания към медицинските сес-
три – професионална квалификация и компе-
тентност за осъществяване на здравни грижи 
в областта на ортопедията и травматологията:
3.5.1. Медицинската сестра в отделението/
клиниката по „Ортопедия и травматология“ 
наблюдава общото състояние на пациента, из-
работва индивидуален план за грижи за пациент 
с ортопедично или травматологично заболяване 
на основата на наблюдение на състоянието, ре-
гистрира и извършва оценка на соматични пока-
затели, както и на явни и потенциални рискове 
за пациента; извършва предписаните от лекарите 
назначения и процедури, обработва и извършва 
превръзка на оперативните рани, оценява тяхното