Държавен вестник, бр. 63, 2013 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  63
За да е съществено изборното нарушение, 
извършено в деня на размисъл, като основа­
ние за касиране на изборите то трябва да е 
повлияло на изборния резултат. Дори да се 
приеме, че социологическите проучвания, 
които сочат от 5 % до 10 % преднина на 
ГЕРБ, на които се позовават вносителите 
на искането, не могат да бъдат сигурен 
източник за наличие на повлияване на 
резултата, ниската избирателна активност 
и индоктринирането на избирателя чрез 
масовите внушения с шоков ефект в деня 
за размисъл трябва да се считат за инди­
кация за наличие на такова нарушение. В 
случая не става въпрос за нарушаване на 
технологичните правила при провеждане 
на изборите, свързани с действителността 
на подадените гласове, при които може да 
измери количествено как то се е отразило 
на изборния резултат, а до ограничаване 
свободата на волеизявлението на избирателя. 
Тя може да бъде ограничена не само чрез 
въздействие с физическа или психическа 
принуда (сила или заплашване), но и чрез 
индоктриниране на неговото съзнание. Това 
налага нарушението в деня за размисъл да 
се квалифицира като съществено, защото е 
повлияло на изборния резултат чрез проти­
возаконно агитационно въздействие с цел 
промяна на масовите електорални нагласи.
В заключение трябва да се отбележи, че 
наличието на съществено нарушение при 
провеждането на парламентарните избори 
предполага неговото санкциониране чрез 
тяхното касиране, защото само тази санк­
ция има правно възстановяващо действие и 
превантивен ефект срещу бъдещи нарушения 
на изборния процес. Оспорените избори 
произведоха делегитимирано управление и 
дефицит на политическо представителство, а 
тъй като основен ресурс на властта в демок­
ратичната държава е нейната легитимност, 
нейното възстановяване преминава през 
провеждането на нови избори.
Конституционен съдия: 
Благовест Пунев
СТАНОВИЩЕ
по конституционно дело № 13 от 2013 г. на 
конституционните съдии Румен Ненков, Кети 
Маркова и Анастас Анастасов
Според общоприетия международен стан­
дарт съдебните актове трябва да бъдат ясни, 
недвусмислени и разбираеми не само за юр­
истите, но и за всички останали граждани. 
С особена сила това важи за решенията на 
Конституционния съд (КС), тъй като засягат 
обществени проблеми с голяма значимост. 
Сериозен недостатък на възприетите от 
мнозинството съдии мотиви на постанове­
ното по делото решение е, че са вътрешно 
противоречиви и непоследователни. Не спо­
деляме и отделни аспекти от направеното 
тълкуване на закона.
Считаме, че КС следваше да обсъди по-
задълбочено основния спорен въпрос – дали 
наистина в предизборния ден на 11 май 2013 г. 
са извършени нарушения на забраната за 
агитация по чл. 133, ал. 6 от Изборния кодекс 
(ИК). Само при положителен отговор би 
могъл да се постави и вторият въпрос – до­
колко тези нарушения са съществени и като 
такива са могли да повлияят върху резул­
тата от оспорените парламентарни избори. 
В мотивите на решението се приема, че 
партийните прояви по повод намерените в 
печатницата в гр. Костинброд изборни бюле­
тини не съставляват предизборна агитация, 
като доводите за това се основават на най-
общо позоваване на легалното определение 
за „агитация“ по § 1, т. 21 от допълнителните 
разпоредби (ДР) на ИК, както и на станови­
щето на Централната избирателна комисия 
(ЦИК), въпреки че последното според нас 
изобщо не обвързва съда при тълкуването 
на закона. След като по същество, от една 
страна, се приема, че нарушения по чл. 133, 
ал. 6 ИК не са допуснати, от друга – съвсем 
нелогично следват съображения за това, че 
„не съществува обективен критерий, по който 
да се прецени дали и как едно нарушение на 
правилата за агитация в деня за размисъл 
и последиците от него се е отразило на из­
борния резултат“. Създава се впечатление, 
че формираното мнозинство, подкрепящо 
мотивите, се съмнява в собствената си кон­
статация за липса на нарушение.
По наше мнение всички данни по делото 
сочат, че на 11 май 2013 г. са извършени 
действия, насочени към манипулиране на 
общественото съзнание с оглед постигане на 
по-благоприятен изборен резултат за вклю­
чилите се в тази акция партии и коалиции. 
Почтеното отношение към истината и правото 
изискваше Конституционният съд да направи 
това заключение. Проведените партийни ме­
роприятия (пресконференции) и направените 
на тях изказвания на политически лидери по 
повод т.нар. „случай Костинброд“, логично 
и неизбежно получили широко медийно от­
разяване, при всяко положение съставляват 
забранена предизборна агитация, дори и ако 
деянията се оценяват само през призмата на 
определителната норма на § 1, т. 21 ДР на ИК, 
разбира се тълкувана в духа на основопола­
гащите конституционни принципи. Злепос­
тавянето на основния политически опонент 
с изключително сериозното твърдение, че 
подготвя фалшификация на предстоящите 
избори, придружено с оценки като „опит за 
държавен преврат“, „насилствено завземане