Държавен вестник, бр. 118, 2002 г., стр. 13

Б Р О Й  118
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
Софийската апелативна прокуратура, Пловдив-
ската апелативна прокуратура, Великотърновс-
ката апелативна прокуратура, Военно-апелатив-
ната прокуратура, Съюзът на съдиите в Бълга-
рия и Асоциацията на прокурорите в България.
Аргументи за отхвърляне на искането са
изложили Народното събрание, Министерски-
ят съвет и министърът на правосъдието.
Останалите страни не са изпратили ста-
новища.
Конституционният съд, след като обсъди
съображенията, развити в искането, станови-
щата на страните и приложените към делото
доказателства, прие следното:
I. Относно увеличаване правомощията на
изпълнителната власт
С редица от атакуваните разпоредби на
ЗИДЗСВ се разширяват правомощията на изпъл-
нителната власт спрямо съдебната, а именно:
—§ 3, т. 1, буква “г”, в частта, с която се съз-
дава нова т. 10 в чл. 27, ал. 1 ЗСВ дава възмож-
ност на министъра на правосъдието да обобща-
ва годишен доклад за дейността на съдилища-
та, прокуратурите и следствените служби;
—с § 6, с който се изменя чл. 30, ал. 1 ЗСВ се
предвижда предложенията за определяне броя
на съдиите, прокурорите и следователите, как-
то є за тяхното назначаване, повишаване, по-
нижаване, преместване и освобождаване от
длъжност да се правят до Висшия съдебен съ-
вет (ВСС) чрез министъра на правосъдието;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 4 ЗСВ задължава
ръководителите на магистратурата да внасят
кадровите предложения на общите събрания във
ВСС чрез министъра на правосъдието;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 8 ЗСВ овластява
министъра на правосъдието като председател-
стващ ВСС да издава заповеди, с които да наз-
начава, понижава, премества и освобождава от
длъжност вече абсолютно всички съдии, про-
курори и следователи. (До тази законодателна
промяна, правомощията на министъра на пра-
восъдието в това отношение са се простирали
само до ниво апелативни съдии и не са обхва-
щали прокуратурата и следствието.);
—§ 9, в частта на чл. 35а, ал.1 ЗСВ предвижда
министърът на правосъдието да изготвя обоб-
щен доклад за дейността на органите на съдеб-
ната власт и да го внася за разглеждане във ВСС;
—§ 9, в частта на чл. 35а, ал. 2 ЗСВ оторизи-
ра министъра на правосъдието да внася еже-
годно в Народното събрание обобщен доклад
за дейността на органите на съдебната власт;
—§ 9, в частта на чл. 35б дава възможност
инспекторатът към Министерството на право-
съдието да проверява организацията на адми-
нистративната дейност на съдилищата, проку-
ратурите и следствените служби, както и дви-
жението и приключването на техните дела. От
тези проверки вече не се изключват Върховни-
ят касационен съд, Върховният администрати-
вен съд, главният прокурор, Върховната каса-
ционна прокуратура и Върховната администра-
тивна прокуратура;
—§ 9, в частта на чл. 35г ЗСВ постановява
воденето и съхраняването на кадровите дела на
съдиите, прокурорите и следователите да се
извършва от министъра на правосъдието;
—§ 9, в частта на чл. 35д ЗСВ предвижда не
закон, а акт на Министерския съвет да уреди
нормативно организацията на съдебните екс-
пертизи и дейността на съдебните експерти;
—с § 9, в частта на чл. 35е, ал. 2, 6 и 7 ЗСВ
Националният институт на правосъдието е оп-
ределен към министъра на правосъдието. На
министъра се възлага да издава правилник на
дейността на института и да разрешава на спе-
циализирани юридически лица с нестопанска
цел да повишават квалификацията на маги-
стратите;
—§ 14, т. 2, в частта на чл. 63, ал. 1, т. 3, бук-
ва “б” ЗСВ, задължава председателя на окръж-
ния съд да изпраща справки и статистически
данни на министъра на правосъдието за раз-
глеждане от ВСС;
—§ 17, т. 2, в частта на чл. 79, ал. 1, т. 2, букви
“а” и “б” ЗСВ предвижда годишните доклади за
дейността на апелативните, окръжните и район-
ните съдилища, както и съответните справки и
статистически данни да се изпращат на минис-
търа на правосъдието за разглеждане от ВСС;
—§ 23, с който в чл. 100, ал. 1 ЗСВ се създава
т. 6 задължава Върховния административен съд
да изпраща на министъра на правосъдиeто го-
дишния доклад за дейността си;
—§ 27, с който се изменя чл. 144, ал. 6 ЗСВ,
задължава главния прокурор да изготвя годишен
доклад за дейността на прокуратурата и да го
изпраща на министъра на правосъдието за включ-
ване в годишния доклад по чл. 27, ал. 1, т. 10 ЗСВ;
—§ 69 ЗИДЗСВ, с който се изменя чл. 163
ЗСВ, предвижда завършилите висше образова-
ние и положилите държавен изпит, да придоби-
ват юридическа правоспособност след триме-
сечен стаж като стажант-юристи и полагане на
изпит при условия и по ред, определени с наред-
ба на министъра на правосъдието;
—§ 85, с който се създава нова ал. 3 в чл. 190
ЗСВ, предвижда разрешенията за отпуск на ръ-
ководителите по чл. 125а ЗСВ да се съобщават
на министъра на правосъдието.
Следва да се има предвид, че България е
правова държава с разделение на властите на
законодателна, изпълнителна и съдебна—чл. 8
от основния закон, в която правораздаването е
самостоятелна държавна функция. Конститу-
цията на Република България съдържа самос-
тоятелна глава шеста, наименувана “Съдебна
власт”, с която конституционно е призната и
легитимирана “третата власт”.
По волята на конституционния законодател
съдебната власт е най-самостоятелна и незави-
сима—чл. 117, ал. 2 от основния закон. Върхов-
ният надзор за точно и еднакво прилагане на
законите от съдилищата се осъществява един-
ствено от Върховния касационен и Върховния
административен съд—чл. 124 и чл. 125, ал. 1
от Конституцията.