Държавен вестник, бр. 98, 2019 г., стр. 33

БРОЙ  98	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
да се откаже в предвидения от Лисабонската 
спогодба срок.
(4) Международната регистрация на наиме-
нование за произход с посочване на Република 
България се разглежда при условията и по 
реда на глава трета.
(5) За всяка международна регистрация 
на наименование за произход, чието дейст-
вие е признато на територията на Република 
България, се изпраща съобщение до Между-
народното бюро.
(6) Съобщение до Международното бюро 
се изпраща и когато:
1. е постановен отказ за признаване на 
действието на международната регистрация 
на наименование за произход;
2. отказът за признаване на действието 
на международната регистрация на наиме-
нование за произход е потвърден с влязло в 
сила решение.
Международна регистрация на български 
наименования за произход
Чл. 110. (1) Вписан ползвател на реги-
стрирано наименование за произход може да 
подаде заявка за международна регистрация.
(2) Заявката се подава чрез Патентното 
ведомство в Международното бюро.
(3) Таксите за международна регистрация 
се заплащат от заявителя в Международното 
бюро.
(4) Такси за международна регистрация се 
дължат и на Патентното ведомство съгласно 
тарифата по чл. 4, ал. 1.
(5) Когато с влязло в сила решение заяв-
ката, съответно регистрацията, на българско 
наименование за произход, която е базова за 
международната регистрация, бъде отказана, 
съответно заличена, или правната закрила на 
регистрираното наименование за произход 
бъде прекратена, до Международното бюро 
се изпраща съобщение.
(6) Датата и номерът на международната 
регистрация на български наименования за 
произход се отразяват в досието на наимено-
ванието за произход, регистрирано по реда на 
този закон, и се вписват в Държавния регистър 
на географските означения.
Г л а в а  п е т а
МАРКА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
Регистрация и действие на марката на 
Европейския съюз
Чл. 111. (1) Марката на Европейския съюз 
е марка, която е регистрирана в Службата на 
Европейския съюз за интелектуална собстве-
ност при условията и по реда на Регламент 
(ЕС) 2017/1001.
(2) Марката на Европейския съюз има 
действие на територията на Република Бъл-
гария и притежателят є се ползва с правата 
по този закон.
(3) Марката на Европейския съюз се смята 
за по-ранна марка по смисъла на чл. 12, ал. 2.
(4) Патентното ведомство на Република 
България е централно ведомство по индус-
триална собственост по смисъла на Регламент 
(ЕС) 2017/1001.
(5) Гражданскоправната защита при нару-
шение на правата върху марка на Европейския 
съюз се осъществява по реда, предвиден в 
Регламент (EC) 2017/1001. 
(6) В случай че искове и мерки, свързани 
със защитата на марка на Европейския съюз, 
се предявяват и искат в Република България, 
се прилага българското законодателство, 
доколкото в Регламент (EC) 2017/1001 не е 
предвидено друго. 
(7) Исковете по ал. 6 са подсъдни на Со-
фийския градски съд като първа инстанция 
и на Софийския апелативен съд като втора 
инстанция, които се явяват съдилища за 
марките на Европейския съюз по смисъла на 
Регламент (EC) 2017/1001.
(8) Принудителното изпълнение на оконча-
телно решение на Службата на Европейския 
съюз за интелектуална собственост, с което са 
определени разноски, се извършва по реда на 
Гражданскопроцесуалния кодекс. Компетен-
тен орган по чл. 110, параграф 2 от Регламент 
(ЕС) № 2017/1001 е Софийският градски съд.
Преобразуване на марка на Европейския 
съюз в национална заявка
Чл. 112. (1) Заявител или притежател на 
марка на Европейския съюз може да поиска 
преобразуване на заявката или на регистра-
цията в заявка за национална регистрация на 
марка в Република България при условията 
на чл. 139 – 141 на Регламент (ЕС) 2017/1001.
(2) Когато искането по ал. 1 бъде допус-
нато от Службата на Европейския съюз за 
интелектуална собственост и е изпратено на 
Патентното ведомство, Патентното ведомство 
уведомява заявителя или притежателя на 
марката на Европейския съюз, че ще разгледа 
искането, ако в двумесечен срок заявителят 
или притежателят представи:
1. искане за регистрация на марка съгласно 
чл. 42 ал. 3 с посочени данни на преобразу-
ваната заявка/марка на Европейския съюз;
2. документ за платени такси за регистра-
ция и приоритет (ако има деклариран), при 
условие че плащането е по банков път;
3. пълномощно на представител по индус-
триална собственост.
(3) За дата на подаване на заявки по ал. 1 
с дата на подаване или приоритет преди при-
съединяването на Република България към 
Европейския съюз се счита 1 януари 2007 г.
(4) За дата на подаване на заявки по ал. 1, 
подадени в Службата на Eвропейския съюз 
за интелектуална собственост след 1 януари 
2007 г., се счита датата на подаване на заяв-
ката за марка на Европейския съюз.