Държавен вестник, бр. 14, 2008 г., стр. 3

Б Р О Й  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
на реформа за повишаване на детското благо-
състояние. Като стъпва върху принципите на
Правителствената стратегия, на Плана за дейс-
твие за закрила на децата за 2000—2003 г. и на
Националната стратегия за детето за периода
2004—2006 г., следвайки положителните тенден-
ции при изпълнение на политиките за повиша-
ване благосъстоянието на децата в България
като част от докладите за изпълнение на Наци-
оналната програма за закрила на детето, имай-
ки ясна визия за бъдещите предизвикателства,
настоящата стратегия разширява своя времеви
обхват и поле на действие.
За постигането на оперативните цели на
стратегията са формулирани дейности и мер-
ки, както и механизми за финансирането им, и
интегриране на политиките за детето. Страте-
гията е структурирана в три части. В първата
част е представено положението на децата в
България. Във втората част са формулирани
основната цел и оперативните цели на страте-
гията, както дейностите и мерките за изпъл-
нението им по приоритетни области. В трета-
та част са представени ресурсите за прилага-
нето на стратегията, очакваните резултати и
механизмите за мониторинг на изпълнението
на стратегията.
Ч А С Т  I
ПОЛОЖЕНИЕТО НА ДЕЦАТА В БЪЛГАРИЯ
Демографско развитие
Днешното състояние на българското насе-
ление е резултат от продължително действие
на множество фактори и влияния, една част
от които са свързани с общите тенденции, ха-
рактерни за европейските страни, а други—
със специфичните особености на историчес-
кото, икономическото и културното развитие
на страната.
Сериозно влияние върху демографското раз-
витие на страната оказват общите за развитите
страни демографски процеси, като засилена
урбанизация, намаляваща брачност и раждае-
мост, както и характерните за развиващите се
страни увеличена смъртност и интензивна емиг-
рация. В резултат на тези процеси България
изпадна в сериозна демографска криза1 .
Съвременната демографска ситуация се ха-
рактеризира с продължаващата през послед-
ните 10 години тенденция на намаляване броя
на населението. Продължава неблагоприятната
тенденция на абсолютно и относително нама-
ляване на детското население в Република Бъл-
гария, което показва трайно наложил се про-
цес на застаряване на нацията. Докато през
1989 г. относителният дял на детското населе-
ние е 25 %, през 2006 г. този дял намалява на
18,5 %, т.е. 1 420 810 деца. От 2001 до 2006 г. се
установява постоянен темп на намаляване на
детското население. Основните причини за това
са ниската раждаемост, значителна емиграция
на деца, заминаващи за чужбина със своите
родители, и запазващата се относително висо-
ка детска смъртност.
През последните години се установява леко
увеличение на раждаемостта—докато през
2003 г. коефициентът на раждаемост е 8,62 , през
2004 г. достига 9,0 на хиляда, за да се установи
на 9,6 % през 2006 г. През 2006 г. в България са
родени 74 495 деца, от които 73 978, или 99,3 %,
са живородени. В сравнение с предходната го-
дина броят на живородените се е увеличил с
2903 деца. В градовете живородените са 55 043
деца, а в селата—18 935 деца, или на 1000 души
от градското население се падат 10,1 живороде-
ни деца, а на 1000 души от селското население—
8,3 живородени деца.
Анализът от демографска гледна точка по-
казва, че спадът на раждаемостта в страната се
дължи на понижената плодовитост на жените в
родилна възраст и на намаляването на техния
брой. Промяната се дължи както на изменени-
ята в социално-икономическите условия, така
и на промяната в ценностната система на жени-
те—приоритизират се ценности като завър-
шване на образованието и осигуряване на рабо-
та. Ето защо усилията на държавата трябва да
бъдат насочени към създаване на подходящи
условия за раждането, отглеждането, възпита-
нието, материалната осигуреност и социалната
реализация на децата.
Въпреки забелязаната положителна тенден-
ция за увеличение на раждаемостта друг зна-
чим проблем е ранната раждаемост (под 20-го-
дишна възраст на майката)—от 25 % през 1993 г.
тя е 17 % за 2000 г. и спада до 14,2 % пред 2005 г.
През 2005 г. 10 160 деца са родени от майки под
20-годишна възраст, като 401 от тях са деца на
майки на възраст под 15 години. Също така
следва да се обърне внимание на вредата от
абортите и особено на предизвикания от тях
стерилитет, който има и своите демографски
измерения. Физическата незрелост на майки-
те, опитите за предизвикване на аборт и проб-
лемите, свързани с раждането на детето, водят
до различни нарушения във физическото и пси-
хическото развитие на децата. Ранното майчин-
ство може да бъде фактор за социално изключ-
ване на майката със съответните последици и
за детето.
Модели на семейно поведение
Съвкупността от демографските фактори
като резултативни индикатори на семейното,
респективно на детското, благосъстояние оказва
влияние на друг твърде важен показател—мо-
дела на семейство, от гледна точка на броя на
децата, отглеждани в него, както и на формира-
нето на семейството. Процесът на постепенно
2 Брой живородени деца на 1000 души от средно-
годишния брой на населението.
1 Вж. Националната стратегия за демографското
развитие на Република България (2006—2020 г.).