Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 47

Б Р О Й  69
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
Член 27
Превозвач подизпълнител
§ 1. Когато превозвачът е поверил изцяло
или отчасти изпълнението на превоза на пре-
возвач подизпълнител, било в упражняване на
право, което му е признато в договора за пре-
воз, или не, превозвачът остава въпреки това
отговорен за превоза в цялост.
§ 2. Всички разпоредби на настоящите Един-
ни правила, регламентиращи отговорността на
превозвача, се прилагат също към отговорност-
та на превозвача подизпълнител за извърше-
ния от него превоз. Членове 36 и 41 се прилагат,
когато е предявен иск срещу служителите и
всички други лица, към чиито услуги превозва-
чът подизпълнител прибягва за изпълнението
на превоза.
§ 3. Когато със специфично споразумение
превозвачът поема задължения, които не му
тежат по силата на настоящите Единни прави-
ла, или се отказва от права, които му се дават от
тези Единни правила, това споразумение е без
правни последици за превозвача подизпълни-
тел, ако той не го е приел изрично и писмено.
Независимо дали превозвачът подизпълнител
го е приел или не, превозвачът остава обвързан
със задълженията или отказите, които произ-
тичат от това специфично споразумение.
§ 4. Ако и доколкото превозвачът и превоз-
вачът подизпълнител са отговорни, тяхната
отговорност е солидарна.
§ 5. Общият размер на обезщетението, дъл-
жимо от превозвача, превозвача подизпълни-
тел, както и от техните служители и другите
лица, към чиито услуги те прибягват за изпъл-
нението на превоза, не надхвърля границите,
предвидени в настоящите Единни правила.
§ 6. Разпоредбите на този член не засягат
правата на обратни искове, които могат да съ-
ществуват между превозвача и превозвача по-
дизпълнител.
Член 28
Презумпция за вреда при препращане
§ 1. Когато една пратка, предадена за превоз
в съответствие с настоящите Единни правила,
е била обект на препращане, подчинено на съ-
щите тези правила, и когато след препращане-
то се установи частична липса или повреда,
съществува презумпцията, че тази липса или
повреда е възникнала под действието на пос-
ледния договор за превоз, ако пратката е била
постоянно под наблюдението на превозвача и е
била препратена в състоянието, в което е при-
стигнала на мястото на препращане.
§ 2. Тази презумпция е приложима също,
когато договорът за превоз, предшестващ пре-
пращането, не е бил подчинен на настоящите
Единни правила, при условие че те биха се при-
лагали в случай на директен превоз между пър-
вото място на изпращане и последното место-
назначение.
§ 3. Тази презумпция е приложима освен това,
когато договорът за превоз, предшестващ пре-
пращането, е бил подчинен на друга междуна-
родна спогодба за директен международен же-
лезопътен превоз на товари от естество, срав-
нимо с настоящите Единни правила, и тази
спогодба съдържа също такава презумпция в
полза на пратките, предадени за превоз съглас-
но тези Единни правила.
Член 29
Презумпция за изгубване на товара
§ 1. Правоимащият може, без да е необходи-
мо да представя други доказателства, да смята
товара за изгубен, ако той не е бил предаден на
получателя или поставен на негово разположе-
ние в срок от трийсет дни след изтичането на
срока за доставяне.
§ 2. При получаване на обезщетението за
изгубен товар правоимащият може писмено да
поиска да бъде уведомен незабавно в случай, че
товарът се намери през годината, която следва
изплащането на обезщетението. Превозвачът
му издава документ за това искане.
§ 3. В срок от трийсет дни след получаване
на уведомлението, упоменато в § 2, право-
имащият може да изиска товарът да му бъде
предаден срещу заплащане на задълженията,
произтичащи от договора за превоз, и срещу
връщане на полученото обезщетение след
приспадане, ако има основание, на разноски-
те, включени в това обезщетение. Той обаче
запазва правата си на обезщетение за преви-
шаване на срока за доставяне, предвидени в
членове 33 и 35.
§ 4. При отсъствие било на искането, посо-
чено в § 2, било на указания, дадени в срока,
предвиден в § 3, или още ако товарът бъде на-
мерен повече от една година след изплащането
на обезщетението, превозвачът разполага с него
съобразно законите и нормите, действащи на
мястото, където се намира товарът.
Член 30
Обезщетение при изгубване
§ 1. В случай на пълно или частично изгуб-
ване на товара превозвачът трябва да заплати
извън всякакви други обезщетения за вреди и
загуби обезщетение, изчислено според курса на
борсата, при липса на такъв—според пазарната
цена, а при липса на едното и другото—според
обичайната цена на стоките от същия вид и
качество за деня и мястото на приемане на то-
вара за превоз.
§ 2. Обезщетението не надхвърля 17 разчет-
ни единици на липсващ килограм брутно тегло.
§ 3. При изгубване на железопътно транс-
портно средство, движещо се на собствени ко-
лооси и предадено за превоз като товар, на
интермодална транспортна единица или на тех-
ни части обезщетението се ограничава извън
всякакви други обезщетения за вреди и загуби
до обичайната цена на транспортното средст-