Държавен вестник, бр. 103, 2004 г., стр. 46

С Т Р .  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
(3) В случай че след съобщаване на решени-
ето по ал. 1 то бъде обжалвано от участник в
конкурса, органът за приватизация задържа и
неговия депозит до окончателното приключва-
не на производството по жалбата.
Чл. 35и. С решението за определяне на участ-
ника, спечелил конкурса, задължително се оп-
ределя и срокът за сключване на приватиза-
ционния договор.”
§ 13. В чл. 36 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 1, т. 3 накрая се поставя запетая и се
добавя “съответно чл. 35и”.
2. В ал. 3 след думите “по чл. 35” се поставя
запетая и се добавя “съответно по чл. 35и”.
3. В ал. 5, изречение първо накрая се поставя
запетая и се добавя “в случай че това е предви-
дено в тръжната, съответно в конкурсната, до-
кументация”.
§ 14. Параграф 1 от допълнителните разпо-
редби се изменя така:
“§ 1. По смисъла на наредбата “сертификат
за регистрация” е писмен документ, издаден от
съответния орган за приватизация, с който се
удостоверява, че участникът в търга, съответно
в конкурса, е изпълнил изискванията на чл. 11,
ал. 1, чл. 20, ал. 1, чл. 27, ал. 4 и чл. 35а, ал. 1.”
Преходни и заключителни разпоредби
§ 15. Когато към датата на влизане в сила на
постановлението има прието решение за про-
веждане на публичен търг или публично опо-
вестен конкурс, процедурата се довършва по
досегашния ред.
§ 16. Постановлението влиза в сила от деня
на обнародването му в “Държавен вестник”.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
За главен секретар на Министерския съвет:
Веселин Даков
55839
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪНШНИТЕ РАБОТИ
СПОРАЗУМЕНИЕ
между страните по Северноатлантическия до-
говор относно сигурността на информацията
(Ратифицирано със закон, приет от ХХХIХ
Народно събрание на 8 септември 2004 г.—ДВ,
бр. 82 от 2004 г. В сила за Република България
от 20 ноември 2004 г.)
Страните по Северноатлантическия договор,
подписан във Вашингтон на 4 април 1949  г.;
като потвърждават отново, че ефективните
политически консултации, сътрудничество и
планиране на отбраната за постигане целите на
договора водят до обмен на класифицирана ин-
формация между страните;
като вземат предвид, че има необходимост
от правна уредба между правителствата на стра-
ните по Северноатлантическия договор относ-
но взаимната защита и опазване на класифици-
раната информация, която обменят;
като съзнават, че е необходима обща рамка
относно процедурите и стандартите за сигурност;
като действат от свое име и от името на Ор-
ганизацията на Северноатлантическия договор,
се договориха за следното:
Член 1
Страните:
(i) защитават и опазват:
(а) класифицирана информация (виж
анекс I), маркирана като такава, която
произхожда от НАТО (виж анекс II) или
която е предоставена на НАТО от дър-
жава член;
(b) класифицирана информация, марки-
рана като такава, на държава член, из-
пратена до друга държава член в под-
крепа на програма, проект или дого-
вор на НАТО;
(ii) запазват нивото на класификация за си-
гурност на информацията, както тя е определе-
на съгласно (i) по-горе, и полагат всички уси-
лия да я опазят съответно;
(iii) не използват класифицираната инфор-
мация, както тя е определена съгласно (i) по-
горе, за цели, различни от онези, залегнали в
Северноатлантическия договор и решенията и
резолюциите, отнасящи се до този договор;
(iv) не разкриват такава информация, както
тя е определена съгласно (i) по-горе, на страни,
които не са членове на НАТО, без съгласието на
страната, от която произхожда информацията.
Член 2
За прилагане на член 1 на това споразумение
страните осигуряват създаването на Национа-
лен орган по сигурността за дейности на НАТО,
който изпълнява защитни мерки за сигурност.
Страните въвеждат и изпълняват стандарти за
сигурност, които осигуряват еднаква степен на
защита на класифицираната информация.
Член 3
(1) Страните си гарантират, че всички лица—
техни граждани, които при изпълнение на слу-
жебните им задължения биха имали нужда от
достъп или биха имали достъп до информация,
класифицирана с ниво “ПОВЕРИТЕЛНО” и по-
високо, са съответно проучени преди встъпва-
не в изпълнение на служебните им задължения.
(2) Процедурите по проучване за сигурност
имат за цел да установят дали дадено лице може,
като се отчита неговата или нейната лоялност
и надеждност, да има достъп до класифицирана
информация, без това да съставлява неприем-
лив риск за сигурността.
(3) При поискване всяка от страните сътруд-
ничи на другите страни при осъществяване на
техните съответни процедури по проучване за
сигурност.