Държавен вестник, бр. 83, 2013 г., стр. 7

БРОЙ  83	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
(2) Посредникът няма право по какъвто 
и да е начин, включително чрез съставяне, 
използване или разпространяване на списъци 
на неблагонадеждни моряци, да възпрепятства 
моряците от намиране на работа, за която са 
квалифицирани.
(3) При осъществяване на посредническата 
си дейност посредникът:
1. извършва проверка дали моряците, ко-
ито се наемат или настаняват на работа, са 
квалифицирани и притежават необходимите 
документи за съответната работа;
2. консултира и насочва страните по ин-
дивидуалния трудов договор, така че да се 
постигне съответствие на неговото съдър-
жание с приложимото законодателство и с 
разпоредбите на приложимия колективен 
трудов договор.
(4) Посредникът няма право да изисква 
от моряците, на които осигурява работа, 
да заплащат такси или други начисления 
пряко или косвено, изцяло или частично, с 
изключение на разходите за снабдяване със: 
медицинско свидетелство, издадено в съот-
ветствие с националното законодателство 
на държавата, чийто гражданин е морякът; 
национална моряшка книжка; паспорт или 
други подобни лични документи, без да се 
включват разходите за визите, които се въз-
становяват от корабопритежателя.“
§ 4. Член 37 се изменя така: 
„Чл. 37. (1) Посредникът предоставя на 
търсещото работа лице възможност да се 
информира за своите права и задължения 
съгласно индивидуалния трудов договор преди 
или в процеса на сключването му, в т.ч. като 
предостави на моряка проекта на договор и 
му осигури необходимото време за проучване 
на неговото съдържание и за извършване на 
необходимите консултации във връзка с това 
съдържание.
(2) Посредникът предоставя на търсещото 
работа лице преди заминаването му от Ре-
публика България подписан индивидуален 
договор за наемане на работа от корабопри-
тежателя или от упълномощено от него да 
подписва индивидуални договори за наемане 
на работа лице, както и превод на договора 
на български език.
(3) Извършването на действията по ал. 1 
и 2 се удостоверява с декларация, подписана 
от търсещото работа лице.
(4) Индивидуалният трудов договор съдържа 
най-малко следните реквизити:
1. пълното име на моряка, дата на раждане 
или възраст, както и място на раждане;
2. името и адреса на корабопритежателя;
3. място и дата на сключване на индиви-
дуалния трудов договор;
4. длъжността, на която е нает морякът;
5. размера на заплатата на моряка или, 
когато е приложимо, формулата, използвана 
за изчисляването є;
6. размера на платения годишен отпуск или, 
когато е приложимо, формулата, използвана 
за изчисляването му;
7. срок и условия за прекратяване на до-
говора, включително:
а) ако договорът е сключен за неопределен 
период от време, условията, при които всяка 
от страните има право да го прекрати, както 
и периода на предизвестие, който за кора-
бопритежателя не трябва да бъде по-кратък 
от този за моряка;
б) ако договорът е сключен за определен 
срок – датата на изтичането му, и
в) ако договорът е сключен за един 
рейс – пристанището на назначение и периода 
от време от пристигането в това пристанище 
до момента на освобождаване от длъжност 
на моряка;
8. средства в полза на моряка, предоста-
вяни от корабопритежателя на моряка във 
връзка с опазване на здравето и социалното 
осигуряване на моряка;
9. правото на репатриране на моряка;
10. препратки към колективен трудов до-
говор, ако е приложим, и
11. всички други данни, предвидени като 
задължителни от законодателството на дър-
жавата на знамето.“
§ 5. В чл. 38 ал. 1 се изменя така: 
„(1) За изпълнението на всеки регистриран 
договор посредникът представя в Агенцията 
по заетостта списък на изпратените на работа 
моряци.“
§ 6. В чл. 40, т. 1 след думите „чл. 30“ се 
добавя „34“ и се поставя запетая.
§ 7. В § 1 от допълнителната разпоредба 
се правят следните изменения и допълнения:
1. Точка 1 се изменя така: 
„1. „Моряк“ е всяко лице, което отговаря на 
установените от държавата на знамето усло-
вия за наемане на дадена длъжност на борда 
на кораб, с изключение на военните кораби, 
риболовните кораби и корабите, използвани 
от държавата за нетърговски цели.“
2. Точка 4 се отменя.
3. Създават се т. 5 и 6:
„5. „Кораб“ е всеки кораб, който не плава 
изключително по вътрешни водни пътища, 
във вътрешни води или близко прилежащи 
води, или защитени води, или зони, в които 
се прилагат пристанищни правила.
6. „Държава на знамето“ е държавата, под 
чието знаме корабът плава.“
§ 8. Точка 13 от приложение № 1 към чл. 7 
(изм., ДВ, бр. 52 от 2006 г., бр. 220 от 2010 г. 
и бр. 50 от 2011 г.) се изменя така: