Държавен вестник, бр. 33, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  33
(ii) по отношение на Република България—
министъра на финансите или негов упълномо-
щен представител.
2. При прилагането на тази спогодба от вся-
ка от договарящите държави всеки термин,
който не е изрично определен, ще има значени-
ето, което му придава законодателството на тази
договаряща държава за данъците, за които се
прилага спогодбата, освен ако от контекста не
се налага друго.
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази спогодба терминът
“местно лице на едната договаряща държава”
означава:
а) по отношение на Република Гърция всяко
лице, което съгласно законодателството на Ре-
публика Гърция подлежи на данъчно облагане в
Република Гърция поради неговото местожител-
ство, местопребиваване, място на управление или
всеки друг критерий от подобно естество, но този
термин не включва лице, което подлежи на да-
нъчно облагане в Република Гърция по отноше-
ние само на доходи от източници в Република
Гърция или имущество, разположено там;
б) по отношение на Република България
всяко физическо лице, което съгласно законо-
дателството на Република България подлежи
на данъчно облагане там поради неговото граж-
данство и което не е местно лице на трета дър-
жава, както и всяко лице, различно от физичес-
ко лице, което според законодателството на
Република България подлежи на данъчно обла-
гане там поради мястото, където се намира
седалището или неговата регистрация, но този
термин не включва лице, което подлежи на
данъчно облагане в България по отношение
само на доходи от източници в България или
имущество, разположено там.
2. Ако в съответствие с разпоредбите на ал.
1 от този член едно физическо лице е местно
лице и на двете договарящи държави, то се счи-
та за местно лице на държавата, с която има по-
тесни лични и икономически връзки (център
на жизнени интереси). Ако държавата, в която
е центърът на жизнени интереси, не може да
бъде определена, компетентните органи на до-
говарящите държави ще разрешат въпроса чрез
взаимно споразумение.
3. Ако в съответствие с разпоредбите на ал.
1 на този член лице, различно от физическо лице,
е местно лице на двете договарящи държави,
тогава то ще се счита за местно лице на догова-
рящата държава, в която е разположено място-
то  на действителното му управление.
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази спогодба терминът “мяс-
то на стопанска дейност” означава определено
място на дейност, чрез което се извършва  ця-
лостно или частично  стопанската  дейност на
едно предприятие.
2. Терминът “място на стопанска дейност”
включва по специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) офис;
г) фабрика;
д) работилница;
е) мина, нефтен или газов кладенец, кариера
и всяко друго място за добиване на природни
богатства; и
ж) инсталация или съоръжение, използвани
за добиване на природни богатства.
3. Строителна площадка, строителен или
монтажен обект представлява място на стопан-
ска дейност само ако продължава повече от
девет месеца.
4. Независимо от предходните разпоредби
на този член се счита, че изразът  “място на
стопанска дейност” не включва:
а) използването на съоръжения единствено
с цел складиране, излагане или доставка на
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието единствено с цел
складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието  единствено с цел
преработката им от друго предприятие;
г) поддържане на определено място изклю-
чително за покупка на стоки  или за събиране
на информация за предприятието;
д) поддържане на определено място единст-
вено с цел извършване за предприятието на
всякаква друга дейност от подготвителен или
спомагателен характер;
е) поддържане на запаси от стоки, изложени
от предприятието на мострен панаир или из-
ложба, които ще бъдат продадени след закри-
ването им;
ж) поддържането на определено място един-
ствено за всяко съчетание от дейности, посоче-
ни в букви от “а” до “е”, при условие че цялост-
ната дейност на определеното място, произти-
чаща от това съчетание, е от подготвителен или
спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2,
когато лице, което не е представител с незави-
сим статут, за когото се прилага разпоредбата
на ал. 6, действа от името на предприятие, като
има и обичайно упражнява в едната договаря-
ща държава правото да сключва договори от
името на предприятието,  счита се, че това пред-
приятие има място на стопанска дейност  в тази
държава по отношение на всички дейности,
които това лице извършва за предприятието,
освен ако дейностите на такова лице са ограни-
чени до посочените в ал. 4, които, ако се извър-
шват чрез определено място, не биха направи-
ли това определено място място на стопанска
дейност съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава посредством брокер, комисионер или