Държавен вестник, бр. 13, 2008 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  13
ход на заявителя, и несъответствието се изра-
зява в липсата на конкретно обучение, което
се изисква в Република България, или в съ-
ществено различие в съдържанието му съг-
ласно удостоверенията за правоспособност
или за професионални квалификации на зая-
вителя.
(2) Съществено различно съдържание по ал. 1,
т. 2 е съдържанието, познаването на което е не-
обходимо за упражняване на професията, и обу-
чението, преминато от заявителя, се характери-
зира със съществени несъответствия в сравне-
ние с продължителността или съдържанието на
обучението, изисквано в Република България.
Чл. 30. В случаите по чл. 29, ал. 1 органът по
признаване предоставя на молителя право да
избира между стаж за приспособяване и изпит
за признаване на правоспособност.
Чл. 31. (1) За професиите, за чието упражня-
ване се изисква точно познаване на българско-
то законодателство и чийто съществен и посто-
янен елемент е даването на съвети и/или оказ-
ването на помощ по българското законодател-
ство, органът по признаване решава в кои слу-
чаи да изиска стаж за приспособяване или из-
пит за признаване на правоспособност.
(2) Алинея 1 се прилага и:
1. за заявители, притежаващи доказателст-
ва за професионална квалификация, издадени в
трета държава, по смисъла на § 3 от допълни-
телните разпоредби;
2. в случаите по чл. 24, ал. 2, т. 2 и 3;
3. в случаите по чл. 24, ал. 2, т. 4—по отно-
шение на лекарите и лекарите по дентална ме-
дицина;
4. в случаите по чл. 24, ал. 2, т. 6, когато в
Република България съответните професионал-
ни дейности се упражняват от медицински сес-
три, притежаващи доказателства за професио-
нална квалификация, придобити след обучение,
което води до придобиване на професионално-
то звание, посочено в списъка по чл. 6, ал. 1,
т. 6, буква “б”.
(3) В случаите по чл. 24, ал. 2, т. 1 органът по
признаване може да изиска от заявителя да пре-
мине стаж за приспособяване или да положи
изпит за признаване на правоспособност, когато
заявителят желае да упражнява професионални
дейности като самостоятелно заето лице или като
ръководител на предприятие, които изискват
познаване и прилагане на действащото нацио-
нално законодателство, при условие че това се
изисква и от българските граждани.
(4) При прилагане на ал. 1 органът по приз-
наване проверява дали знанията и уменията,
придобити от заявителя в процеса на професи-
оналния му опит в друга държава членка или в
трета държава, могат да компенсират—изцяло
или отчасти, съществените несъответствия в
обучението.
Чл. 32. (1) В случаите, в които професионал-
ните квалификации на заявителя покриват кри-
терии, установени с обща платформа, органът
по признаване освобождава заявителя от изис-
кванията по чл. 29, ал. 1.
(2) Разпоредбата на ал.1 не отменя правото
на органа по признаване да извършва преценка
на съдържанието на обучението и професионал-
ната подготовка на заявителя.
(3) Когато органът по признаване установи,
че критериите, установени с обща платформа,
престанат да дават достатъчно гаранции за
професионалните квалификации на заявители-
те, той предприема всички мерки за уведомява-
не на Европейската комисия чрез Комитета по
признаване на професионални квалификации.
Г л а в а  в т о р а
ПРИЗНАВАНЕ ВЪЗ ОСНОВА НА ПРИДО-
БИТ ПРОФЕСИОНАЛЕН ОПИТ
Чл. 33. (1) Когато в Република България
достъпът до или упражняването на професио-
налните дейности, посочени в списъка на дей-
ностите, свързани с признаването въз основа на
придобит професионален опит по чл. 6, ал. 1,
т. 4, е обвързан с притежаване на общи, търгов-
ски или професионални знания и умения, орга-
нът по признаване приема предходното упраж-
няване на такава дейност в друга държава член-
ка като достатъчно доказателство за притежа-
ването на познания и способности, необходими
за упражняването на професионалната дейност.
(2) Професионалната дейност по ал. 1 тряб-
ва да е била упражнявана в съответствие с раз-
поредбите на чл. 34, 35 и 36.
Чл. 34. (1) Дейностите, включени в списъка
по чл. 6, ал. 1, т. 4, буква “а”, трябва да бъдат
упражнявани в продължение на:
1. шест последователни години като самос-
тоятелно заето лице или като ръководител на
предприятие, или
2. три последователни години като самостоя-
телно заето лице или като ръководител на пред-
приятие, когато заявителят е доказал, че е преми-
нал обучение за съответната дейност с минимал-
на продължителност три години, удостоверено
със свидетелство, признато за валидно от държа-
вата членка или от компетентен орган, или
3. четири последователни години като самос-
тоятелно заето лице или като ръководител на
предприятие, когато заявителят докаже, че е пре-
минал обучение за съответната дейност с мини-
мална продължителност две години, удостовере-
но със свидетелство, признато за валидно от дър-
жавата членка или от компетентен орган, или
4. три последователни години като самосто-
ятелно заето лице или като ръководител на
предприятие, ако заявителят докаже, че е уп-
ражнявал съответната дейност като наето лице
в продължение на не по-малко от 5 години, или
5. пет последователни години на ръководна
длъжност, от които не по-малко от три години
с технически задължения и отговорност за уп-
равлението най-малко на едно подразделение
на съответното предприятие, ако заявителят
докаже, че е преминал обучение за съответна-
та дейност с минимална продължителност три
години, удостоверено със свидетелство, приз-
нато за валидно от държавата членка или от
компетентен орган.