Държавен вестник, бр. 39, 2011 г., стр. 131

БРОЙ  39	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  131  
3. Индивидуалната оценка се прави на основание 
данните за здравословното състояние на лицето в 
миналото, настоящето и вероятната прогноза за 
бъдещето. При индивидуалната преценка се вземат 
предвид стадият на заболяването и/или степента 
на увреждане, интензивността му и темповете на 
развитие, изгледите за подобряване на състоянието, 
отражението върху функции, наличието на други за-
болявания и/или увреждания, както и възможността 
да се третира с медикаменти или да се подложи 
на друг вид лечение и отражението на това върху 
годността му.
4. Заболяването се смята за доказано след ам-
булаторно или стационарно изследване, лечение и 
диспансерно наблюдение, като степента на болест-
ното отклонение се определя от лекар специалист, 
а вземането на решение е индивидуално.
5. Преценката за управление на МПС от лица с 
психични заболявания е индивидуална и включва:
– стадий на заболяването и степен на увреждане;
– зависимост от поддържащо лечение;
– социална и трудова адаптация;
– болестна промяна на личността.
6. При вродено или придобито намаление на слуха 
и липса на реакция на единия или двата лабиринта 
се дава право за управление на МПС от категория 
„В“ (вкл. на глухи лица) при компенсация на ла-
биринтната лезия от централната нервна система.
7. За водачите на МПС от категория „С“ ком-
пенсацията на вестибуларната лезия е необходимо 
да се докаже със стабилографско изследване. 
8. За водачите на МПС от категориите „А“, „В“ 
и „М“, които ще управляват МПС, приспособени 
според физическия им недостатък, индивидуалната 
преценка се дава от компетентните транспортни 
медицински експертни комисии (ТОЛЕК и ТЦЛЕК). 
В заключението за годност конкретно се отбелязва 
органът (органите), чиято функция следва да се 
компенсира от приспособлението: например лява 
(дясна) ръка, китка, палец на ръката, ляв (десен) 
крак, два долни крайника и т.н. 
9. При даване на индивидуална преценка за 
кандидатите за придобиване на правоспособност за 
управление на МПС и на водачите на МПС, прека-
рали или боледуващи от нарушения във функциите 
на вестибуларния анализатор, независимо от кате-
горията на МПС се изискват нормални резултати 
от стабилографското изследване.
10. При наличие на повече от едно заболяване, 
всяко от които изисква индивидуална преценка, за-
ключението за физическа годност се дава от ТОЛЕК.
Приложение № 2  
към чл. 5
Заболявания и състояния, при наличието на които 
свидетелство за управление на МПС се издава 
само след освидетелстване от ТОЛЕК 
Н е р в н и  з а б о л я в а н и я
1. Заболявания на нервната система и нервно-
мускулния апарат и състояния след прекарани за-
болявания на нервната система и нервно-мускулния 
апарат, довели до парализи, координационни нару-
шения и нарушения на висшите корови функции:
а) съдови заболявания на нервната система и 
състояния след прекарани такива;
б) възпалителни заболявания на нервната сис-
тема и състояния след прекарани такива; 
в) наследствени и дегенеративни заболявания 
на нервната система и състояния след прекарани 
такива; 
г) тумори на нервната система;
д) травми на нервната система;
е) заболявания на нервната система при остри 
и хронични заболявания при други заболявания;
ж) интоксикации на нервната система – ендо-
генни и екзогенни. 
2. Епилептични пристъпи: 
а) eпилепсии; 
б) първи и единствен непровокиран епилеп-
тичен пристъп;
в) провокирани епилептични пристъпи; 
г) други случаи на загуба на съзнание.
2.1. За водачи и кандидати за водачи от група 1:
– При епилепсии водачите и кандидатите за 
водачи от група 1 могат да бъдат обявени за годни 
да управляват МПС след едногодишен  период 
без пристъпи.
– При първи и единствен  непровокиран пристъп 
кандидат за водач от група 1 може да бъде обявен 
за годен да управлява МПС след период от шест 
месеца, в който не е имал пристъпи, при условие 
че е извършена подходяща медицинска оценка. 
– При провокиран  епилептичен пристъп кан-
дидат, който е имал припадък поради установими 
фактори, които има малка вероятност да се проявят 
при управление на МПС, може да бъде обявен за 
годен, като случаят се преценява индивидуално. 
– При пристъпи, които не засягат съзнанието 
или способността за действие – кандидат или водач, 
който има само пристъпи, които е доказано, че 
не предизвикват функционални нарушения, може 
да бъде обявен за годен да  управлява МПС, ако 
тази тенденция е установена за период не по-малък 
от една година. 
2.2. За водачите и кандидатите за водачи от 
група 2:
– Кандидатът трябва да не е приемал  про-
тивоепилептични  медикаменти по време на из-
исквания при епилепсия период без припадъци. 
Следва да се осъществи медицинско проследяване 
и след подробни неврологични изследвания да не 
е установена никаква значима церебрална патоло-
гия и на електроенцефалограмата не се открива 
епилептично огнище. 
– При първи и единствен  непровокиран 
пристъп: кандидат може да бъде обявен за годен 
да управлява МПС след изтичане на период от 
пет години, в който не е имал пристъпи и не е 
употребявал противоепилептични медикаменти, 
при  условие че е извършена  подходяща невро-
логична оценка. 
– При провокиран  епилептичен пристъп: случа-
ят се преценява индивидуално, като е необходимо 
провеждане на подходяща неврологична оценка и 
електроенцефалограма.
– При лица с установени  церебрални поражения 
и повишен риск от припадъци  не следва да се 
разрешава  да управляват МПС от група 2, докато 
рискът от епилепсия не  бъде до 2 % на година. 
– При епилепсия: следва да измине  период от 
десет години, през които  лицето  няма припадъци 
и не употребява противоепилептични медикаменти.