Държавен вестник, бр. 19, 2008 г., стр. 33

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
Тарифа за таксите, които се събират от Наци-
оналната ветеринарномедицинска служба по
Закона за ветеринарномедицинската дейност
(ДВ, бр. 2/9.01.2007 г.) и съответствието му с
изискванията на ЕС.
Представителят на Върховната администра-
тивна прокуратура взема становище за допус-
тимост и основателност на жалбите поради
допуснати процедурни нарушения и нарушения
на материалния закон при издаване на оспоре-
ния нормативен акт.
Върховният административен съд, първо
А отделение, след като прецени доказателст-
вата по делото и доводите на страните, нами-
ра следното:
По отношение приложимия закон
Дял втори “Производство пред админист-
ративни органи” на АПК влиза в сила от
12.07.2006 г. и е приложим по отношение про-
изводството по издаване на Постановление на
Министерския съвет № 352/20.12.2006 г. за одоб-
ряване на Тарифа за таксите, които се събират
от Националната ветеринарномедицинска
служба по Закона за ветеринарномедицинска-
та дейност (ДВ, бр. 2/9.01.2007 г.).
С влизането в сила от 01.03.07 г. на дял трети
“Производства пред съд” на Административно-
процесуалния кодекс разпоредбите на ЗВАС
(отм.) на основание § 142, т. 1 във връзка с § 4
от преходните и заключителните разпоредби
на АПК в частта относно съдебното обжалване
на административните актове престават да дейс-
тват и за настоящото съдебно производство е
приложима процедурата по дял трети, глава де-
сета, раздел III “Оспорване на подзаконови
нормативни актове” на АПК.
Съгласно чл. 142, ал. 1 АПК съответствието
на административния акт с материалния закон
се преценява към момента на издаването му,
като моментът на издаване на нормативния ад-
министративен акт представлява сложен фак-
тически състав, в който освен всички действия
по неговото приемане се включва и обнародва-
нето му в ДВ и влизането му в сила. Съгласно
чл. 5, ал. 5 от Конституцията на Република
България всички нормативни актове се публи-
куват, което като принцип определя обнарод-
ването в ДВ като задължителен елемент от
фактическия състав по издаване на норматив-
ния акт, включващ процедура по изготвяне на
проект, оповестяване, съгласуване, внасяне на
предложение за приемане, вземане на решение
за приемане, удостоверяване на съдържанието,
обнародване и влизане в сила.
Според чл. 2 от Договора относно присъе-
диняването на Република България и Румъния
към Европейския съюз от датата на присъеди-
няване разпоредбите на Конституцията, До-
говорът за ЕОАЕ и актовете, които са приети
от институциите преди присъединяването, са
задължителни за България и Румъния и се при-
лагат в тези държави при условията, предвиде-
ни в Конституцията, в Договора за ЕОАЕ и в
настоящия протокол. Съгласно чл. 249, ал. 2
от Договора за създаване на Европейска общ-
ност регламентът е акт с общо приложение и
е задължителен в своята цялост и се прилага
пряко във всички държави членки. Следова-
телно от 1.01.2007 г. регламентите, които имат
пряко действие за държавите—членки на ЕС,
са пряко приложими и на територията и за прав-
ните субекти на Република България. Според
чл. 249, ал. 3 от Договора за създаване на Ев-
ропейска общност директивата е акт, който
обвързва по отношение на постигането на да-
ден резултат от държавите членки, до която е
адресиран, като оставя на националните влас-
ти свобода при избора на формата и средства-
та за постигане на този резултат.
По изложените съображения настоящият съ-
дебен състав намира, че на основание чл. 5, ал. 4
от Конституцията на Република България, чл. 2
от Договора относно присъединяването на Ре-
публика България и Румъния към Европейския
съюз и чл. 15, ал. 1 ЗНА по отношение на оспо-
рения нормативен акт следва да се извърши по
реда на АПК преценка за съответствието му с
Конституцията и с другите нормативни актове
от по-висока степен (закони), включително и
Договора за създаване на ЕО и актовете, прие-
ти от институциите на ЕО преди присъединява-
нето на България, действащи от 1.01.2007 г., не-
зависимо от наличието на превод на български
език и обнародване в “Държавен вестник” на
Република България.
По отношение допустимостта на жалбите
Жалбите са подадени на различни дати пре-
ди 1.03.2007 г., с изключение на жалбата на Сдру-
жение “Национална браншова организация “Бъл-
гарски пчеларски съюз”, която е от 13.04.2007 г.
Следователно с оглед трайната практика на
Върховния административен съд при действие-
то на Закона за Върховния административен съд
(ЗВСА, отм.) жалбите, депозирани преди влиза-
не в сила на АПК, са процесуално допустими
като подадени срещу нормативен администра-
тивен акт без ограничение във времето и без
необходимост от изследване наличието на пряк
и непосредствен личен интерес.
Съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да оспор-
ват подзаконов нормативен акт имат гражда-
ните, организациите и органите, чиито права,
свободи или законни интереси са засегнати или
могат да бъдат засегнати от него или за които
той поражда задължения. Нормата е процесу-
ална и действа занапред, като разпростира дейс-
твието си и върху жалби срещу подзаконови нор-
мативни актове, които са били допустими към
момента на подаването им. Следователно по
отношение на всички жалби, по които е образу-
вано настоящото производство, следва съдът
служебно да извърши преценка относно нали-
чието на процесуалните предпоставки за редов-
ното упражняване на правото на жалба, вклю-
чително и относно наличието на правен инте-
рес по смисъла на чл. 186, ал. 1 АПК и при съ-