Държавен вестник, бр. 14, 2008 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  14
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
РЕШЕНИЕ
за приемане на Национална стратегия за детето
2008—2018 г.
Народното събрание на основание чл. 86, ал. 1
от Конституцията на Република България и
чл. 1, ал. 3 от Закона за закрила на детето
Р Е Ш И :
Приема Национална стратегия за детето
2008—2018 г. (приложение).
Решението е прието от 40-то Народно събра-
ние на 31 януари 2008 г. и е подпечатано с офи-
циалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Георги Пирински
Национална стратегия за детето
2008—2018 г.
Въведение
Развитието на децата и защитата на техни-
те права е национален приоритет, изискващ
концентрация на ресурси, постоянно полити-
ческо и обществено внимание и максимална
координация на политиките. Националната
стратегия за детето е политически документ,
който определя приоритетните направления
и действия за подобряване благосъстоянието
на децата в България. Стратегията се приема
в изпълнение на чл. 1, ал. 3 от Закона за зак-
рила на детето (ЗЗДет) и се базира на основ-
ните принципи, залегнали в Конвенцията за
правата на детето на Организацията на обе-
динените нации (ООН).
Европейски рамки
От страна на Европейската комисия (ЕК) са
предприети действия за разработването на Об-
щоевропейска стратегия за правата на детето,
както и за административно осигуряване на
новите политики. Така Европейският съюз (ЕС)
ясно идентифицира подкрепата на правата на
детето като отделна материя, заслужаваща спе-
цифични действия.
На основание чл. 136 и 137 от Договора от
Амстердам от 1997 г. през последните години
Европейският съюз предприе значителни дей-
ствия за борба с бедността и социалната изола-
ция. По време на Европейския съвет от Лиса-
бон от 2000 г. Европейският съюз си постави
целта да стане “най-конкурентоспособната и
динамична, основана на знанието, икономика в
света, способна да има стабилно икономическо
развитие с повече и по-добри работни места и
по-голяма социална кохезия”. Приет беше и
“Откритият метод на координация за социална
защита и социално включване”—една от най-
важните части, в който е грижата за децата.
Откритият метод на координация се използва и
като механизъм за взаимен ангажимент между
държавите членки и за учене от добрите прак-
тики при прилагането на Конвенцията на ООН
за правата на детето.
Национални измерения
Държавната политика за детето се осъщес-
твява въз основа на приета от Народното съб-
рание Национална стратегия за детето, изгра-
дена върху принципите на Закона за закрила
на детето. В изпълнение на националната стра-
тегия Министерският съвет приема Национал-
на програма за закрила на детето. Тези доку-
менти се основават на принципа за осигурява-
не висшите интереси на детето и за спазване
правата на всички деца в България, като обе-
диняват усилията на всички ангажирани ин-
ституции при планирането и изпълнението на
дейностите.
Стратегията е разработена след оценка на
положението на децата в България. Страте-
гията е съобразена с Конституцията на Репуб-
лика България, законите и подзаконовите нор-
мативни актове, изследвания и национални
стратегически документи: Съвместния мемо-
рандум по социално включване на Република
България и Националния доклад по стратеги-
ите за социална закрила и социално включва-
не на Република България за периода 2006—
2008 г.; Оперативната програма “Развитие на
човешките ресурси” (2007—2013 г.); Нацио-
налната стратегия за демографското разви-
тие на Република България (2006—2020 г.); На-
ционална здравна стратегия (проект); Нацио-
налния план за действие “Околна среда—здра-
ве”; Националния интегриран план за прила-
гане на Конвенцията на ООН за правата на
детето (2006—2009 г.); Националната програ-
ма за училищно образование и предучилищно
възпитание и подготовка (2006—2015 г.) и
Плана за действие за намаляване броя на не-
обхванатите и отпадащите ученици в задъл-
жителна учебна възраст (2007—2009 г.) (про-
ект); Стратегията за образователна интегра-
ция на децата и учениците от етническите
малцинства (2004—2015 г.); Националния
план за интегриране на деца със специални
образователни потребности и/или хронични
заболявания в системата на народната прос-
вета; Рамковата програма за равноправно ин-
тегриране на ромите в българското общество
и Националната програма за интеграция на
бежанците в България.
Анализът на изпълнението на предишните
две стратегии за детето ясно показа, че те изиг-
раха своята роля по отношение на определяне-
то на националните приоритети в областта на
закрилата на детето и последователното при-
лагане на конкретни и съгласувани политики и
мерки. Това доведе до провеждане на ефектив-