Държавен вестник, бр. 81, 2010 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  81
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 11
от 5 октомври 2010 г.
по конституционно дело № 13 от 2010 г.
Конституционният съд в състав: председа­
тел: Евгени Танчев, и членове: Емилия Дру­
мева, Владислав Славов, Димитър Токушев, 
Благовест Пунев, Пламен Киров, Красен 
Стойчев, Георги Петканов, Ванюшка Ангу­
шева, Цанка Цанкова, Стефка Стоева, Румен 
Ненков, при участието на секретар-протоко­
листа Росица Симова разгледа в закрито засе­
дание на 5 октомври 2010 г. конституционно 
дело № 13 от 2010 г., докладвано от съдията 
Красен Стойчев.
Делото е образувано на 2 юни 2010 г. по 
искане на петдесет и двама народни пред­
ставители от 41-ото Народно събрание на 
основание чл. 149, ал. 1, т. 2 във връзка с 
чл. 150, ал. 1 от Конституцията за установя­
ване противоконституционността на чл. 1, 
ал. 3, чл. 2, ал. 2, т. 2, чл. 4, ал. 3, чл. 5, 
ал. 3, чл. 10, ал. 2, чл. 12, чл. 15, ал. 2, чл. 17, 
чл. 18, чл. 24, ал. 2, чл. 27, ал. 1; чл. 27, ал. 4, 
изр. второ; чл. 29, чл. 24 – 29, чл. 30, чл. 34, 
чл. 34, ал. 5; чл. 34, ал. 6; чл. 35, ал. 1, т. 2; 
чл. 35, ал. 4; § 2; § 3; § 7; § 9, ал. 1, изр. второ 
и ал. 2; § 10 и 11 от Закона за развитието на 
академичния състав в Република България 
(ЗРАСРБ) (ДВ, бр. 38 от 2010 г.).
Според народните представители този закон 
създава сериозни проблеми за българското 
висше образование, на българската наука и 
развитието на научните кадри. По-конкретно, 
като се върви по структурата на искането им, 
те посочват следното: 
Народните представители считат, че чл. 34, 
ал. 5 и чл. 35, ал. 4 ЗРАСРБ, които изключват 
съдебния контрол върху актовете на Арби­
тражния съвет към Националната агенция за 
оценяване и акредитация (НАОА), лишават 
гражданите от правото им на конституционна 
защита и нарушават принципа за упражняване 
съдебен контрол върху административните 
актове и влизат в противоречие с чл. 4, ал. 1; 
чл. 56; чл. 117; чл. 120, ал. 2 и чл. 125 от Кон­
ституцията. На следващо място, чл. 35, ал. 1, 
т. 2 ЗРАСРБ противоречи на принципа на 
правовата държава (чл. 4, ал. 1 от Конститу­
цията), защото се отклонява от основното за 
нашето право положение, че отговорността 
е винаги лична и допуска да се носи отго­
ворност за чуждо виновно поведение. Разпо­
редбите на чл. 30 и чл. 34 ЗРАСРБ влизат в 
противоречие с чл. 53, ал. 6 от Конституцията, 
тъй като контролът, който ще осъществява 
министърът на образованието, младежта и 
науката, се основава на подзаконов нормативен 
акт и по този начин законодателят делегира 
свои правомощия на изпълнителната власт. 
Според народните представители чл. 5, ал. 3 
ЗРАСРБ, който предоставя правото на висшите 
училища и на научните организации да при­
знават придобити в чужбина научни степени, 
нарушават принципа на правовата държава 
и конституционното изискване държавата да 
осъществява контрол върху висшите училища, 
както и на европейското законодателство. 
Член 34, ал. 6 ЗРАСРБ, който допуска да се 
определят такси с правилник, а не със закон, 
противоречи на чл. 60, ал. 1 от Конституцията. 
В § 11 ЗРАСРБ липсата на правила относно 
начина на изготвяне на Национална листа 
на членовете на журита и арбитри от НАОА 
застрашава академичната автономия, провъз­
гласена в чл. 53, ал. 4 от Конституцията. По 
мнението на народните представители чл. 15, 
ал. 2 ЗРАСРБ, който изисква академична 
длъжност да се заема при условията на ос­
новен трудов договор, ограничава правото на 
труд (чл. 48 от Конституцията). Освен това 
според тях има вътрешни противоречия меж­
ду чл. 15, ал. 2 и чл. 17; чл. 18, ал. 3; чл. 24, 
ал. 2 и чл. 29 ЗРАСРБ, което е недопустимо 
в правова държава. Народните представители 
посочват също така, че Народното събрание 
няма право да делегира свои законодателни 
правомощия на други органи и затова чл. 1, 
ал. 3; чл. 4, ал. 3; § 2; § 9, ал. 2, изр. първо и 
ал. 2; § 10 ЗРАСРБ трябва да бъдат обявени 
за противоконституционни. Според тях от­
ношенията, за които Законът за развитието 
на академичния състав в Република Бълга­
рия предвижда приемане на подзаконов акт, 
всъщност са основни обществени отношения 
и следователно е необходимо да се уредят в 
закона. Неточна е и формулировката на текста 
на чл. 27, ал. 4, изр. 2 ЗРАСРБ, който определя 
неправилно начален момент, от който започ­
ва да тече срок, и така допуска неопределе­
ност в отношенията, а това противоречи на 
принципа на правовата държава. Народните 
представители твърдят, че и в чл. 10, ал. 2 и 
чл. 27, ал. 1 ЗРАСРБ изискването материали 
по процедурите за придобиване на научна 
степен и за заемане на академична длъжност 
да се публикуват на английски език създава 
условия за неравнопоставеност. Те твърдят, че 
с чл. 18, ал. 2 ЗРАСРБ се допуска предимство 
при заемането на академична длъжност „гла­
вен асистент“ в някои висши училища, който 
дава възможност в техните правилници да 
дерогират изискването на чл. 18, ал. 1 ЗРАСРБ, 
според който тези лица задължително трябва 
да са придобили научната степен „доктор“. 
Според народните представители чл. 24; чл. 25; 
чл. 26; чл. 27; чл. 28 и чл. 29 ЗРАСРБ, в които 
се съдържат правила относно заемането на 
академичните длъжности „доцент“ и „про­
фесор“, са противоконституционни, защото 
допускат академичната длъжност „професор“ 
да се заеме, без лицето да е извървяло нормал­
ния път на научно развитие и така водят до 
неравнопоставеност (чл. 6 от Конституцията). 
Противоконституционни са, както се твърди в