Държавен вестник, бр. 43, 2008 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  43
водите или на увреденото място, или на алтерна-
тивното място. Тук не се включват финансови
компенсации за граждани.
1.2. Определяне на оздравителни мерки:
Определяне на първични оздравителни мерки
1.2.1. Разглеждат се опции, състоящи се от дейс-
твия за пряко връщане на природните ресурси и
услуги към базисното им състояние в ускорени
срокове или чрез естествено възстановяване.
Определяне на допълнителни и компенсатор-
ни оздравителни мерки
1.2.2. Когато се определя мащабът на допъл-
нителните и компенсаторните оздравителни мер-
ки, първо се разглеждат подходите за използва-
не на еквивалентност “ресурс за ресурс” или “ус-
луга за услуга”. Съгласно тези подходи действи-
ята, които осигуряват природни ресурси и/или
услуги от еднакъв тип, качество и количество
като увредените, се разглеждат първи. Когато
това не е възможно, се осигуряват алтернативни
природни ресурси и/или услуги. Например зани-
жаване на качеството може да бъде компенсира-
но с увеличаване на количеството оздравителни
мерки.
1.2.3. Ако не е възможно да се използват из-
браните първо подходи “ресурс за ресурс” или “ус-
луга за услуга”, тогава се ползват техники за ал-
тернативна оценка. Компетентният орган може
да установи метода, например парична оценка, за
определяне обсега на необходимите допълнител-
ни и компенсаторни оздравителни мерки. Ако
оценката на загубените ресурси и/или услуги е
изпълнима, но оценката на заместващите природ-
ни ресурси и/или услуги не може да бъде извър-
шена в разумен срок или на разумна цена, тогава
компетентният орган може да избере оздравител-
ни мерки, чиято цена е еквивалентна на опреде-
лената парична стойност на загубените природни
ресурси и/или услуги.
Допълнителните и компенсаторните оздрави-
телни мерки трябва да бъдат проектирани така, че
да осигуряват допълнителни природни ресурси и/
или услуги, за да отразят времевите предпочита-
ния и времевия профил на оздравителните мерки.
Например, колкото е по-дълъг периодът от време
преди достигането на базисното състояние, толко-
ва по-голямо е количеството на компенсаторните
оздравителни мерки, които се предприемат (при
равни други условия).
1.3. Избор на оздравителни опции:
1.3.1. Приемливите оздравителни опции тряб-
ва да се оценяват при използване на най-добри
налични техники на базата на следните критерии:
а) въздействие на всяка от опциите върху здра-
вето и безопасността на гражданите;
б) разходите по прилагане на опцията;
в) вероятността за успех на всяка от опциите;
г) степента, до която всяка от опциите ще пре-
дотврати бъдещи щети и ще избегне вторични щети
при внедряването си;
д) степента, до която всяка от опциите е от
полза за всеки от компонентите на природния
ресурс и/или услуга;
е) степента, до която всяка от опциите взема
предвид съответните социални, икономически и
културни проблеми и други фактори, характерни
за района;
ж) времето, което ще е необходимо, за да бъде
ефективно възстановяването на екологичните
щети;
з) степента, до която всяка от опциите постига
възстановяването на обекта от екологичните щети;
и) географската връзка с увредения обект.
1.3.2. Когато се оценяват различните иденти-
фицирани оздравителни опции, могат да бъдат
избрани първични оздравителни мерки, които не
връщат напълно увредените води или защитени
видове или естествени местообитания към базис-
ното им състояние или които го възстановяват
по-бавно. Решението може да бъде взето само ако
природните ресурси и/или услуги, загубени на пър-
вичния обект в резултат на решението, се ком-
пенсират чрез увеличаващи се допълнителни или
компенсаторни действия, за да се осигури ниво,
сходно на това на загубените природни ресурси и/
или услуги. Такъв би бил случаят, например, ко-
гато равностойни природни ресурси и/или услуги
могат да бъдат предоставени от другаде на по-
ниска цена. Тези допълнителни оздравителни
мерки се определят в съответствие с правилата,
заложени в т. 1.2.2.
1.3.3. Независимо от правилата, предвидени в
т. 1.3.2 и в съответствие с чл. 36, компетентният
орган има право да реши, че няма да бъдат взема-
ни по-нататъшни оздравителни мерки, ако:
а) вече предприетите оздравителни мерки га-
рантират, че повече не съществува значителен риск
за оказване на отрицателно въздействие върху
човешкото здраве, водите или защитени видове и
естествени местообитания, и
б) разходите за оздравителните мерки, които
трябва да бъдат взети, за да се достигне базисното
състояние или сходно ниво, би било несъразмерно
с очакваните екологични ползи.
2. Цели и критерии за отстраняване на щети
върху почвата
Оценката за замърсяването на почвите и за
наличието на риск се извършва по реда на Наред-
бата за инвентаризацията и проучванията на пло-
щи със замърсена почва, необходимите възстано-
вителни мерки, както и поддържането на реализи-
раните възстановителни мероприятия (ДВ, бр. 15
от 2007 г.).
В случаите, когато в почвите има органични
замърсители, може да се приложи и естествено
възстановяване на почвите в съответствие с кри-
териите, предвидени в Наредба № 3 за норми от-
носно допустимото съдържание на вредни вещес-
тва в почвата (обн., ДВ, бр. 36 от 1979 г.; изм., бр. 5
от 1996 г., бр. 54 от 1997 г., бр. 21 от 2000 г., бр. 39
от 2002 г.).
Предназначението на териториите и поземле-
ните имоти се определя по реда на чл. 7 и 8 от За-
кона за устройство на територията.
18367