Държавен вестник, бр. 26, 2004 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  26
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
УКАЗ № 92
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за изменение и допълнение на Наказа-
телния кодекс, приет от ХХХIX Народно съб-
рание на 16 март 2004 г.
Издаден в София на 25 март 2004 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за изменение и допълнение на Наказателния
кодекс (обн., ДВ, бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29
от 1968 г.; изм. и доп., бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и
27 от 1973 г., бр. 89 от 1974 г., бр. 95 от 1975 г.,
бр. 3 от 1977 г., бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г.,
бр. 28 от 1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм. и
доп., бр. 44 от 1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г.; попр.,
бр. 80 от 1985 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1986 г.;
попр., бр. 90 от 1986 г.; изм., бр. 37, 91 и 99 от
1989 г., бр. 10, 31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от
1991 г.; попр., бр. 90 от 1991 г.; изм. и доп., бр. 105
от 1991 г., бр. 54 от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50
от 1995 г.; Решение № 19 на Конституционния
съд от 1995 г.—бр. 97 от 1995 г.; изм. и доп.,
бр. 102 от 1995 г., бр. 107 от 1996 г., бр. 62 и 85 от
1997 г.; Решение № 19 на Конституционния съд
от 1997 г.—бр. 120 от 1997 г., бр. 83, 85, 132, 133
и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., бр. 21 и
51 от 2000 г., бр. 98 от 2000 г.—Решение № 14 на
Конституционния съд от 2000 г., бр. 41 и 101 от
2001 г., бр. 45 и 92 от 2002 г.)
§ 1. В чл. 61 ал. 3 се изменя така:
“(3) Когато прокурорът реши да не се обра-
зува предварително производство или да прек-
рати образуваното производство, той изпраща
преписката на комисията за налагане на възпи-
тателна мярка.”
§ 2. В чл. 104 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите “сведения, съставляващи
държавна тайна” се заменят с “информация,
представляваща държавна тайна”.
2. Алинея 3 се изменя така:
“(3) Информацията, представляваща дър-
жавна тайна, се определя със закон.”
§ 3. В чл. 155 ал. 1 се изменя така:
“(1) Който склонява друго лице към прос-
титуция или свожда към блудствени действия
или съвкупление, се наказва с лишаване от
свобода до три години и глоба от триста до
шестстотин лева.”
§ 4. В чл. 157 ал. 2 и 3 се изменят така:
“(2) Който извърши хомосексуални действия
по отношение на лице, ненавършило 14-годиш-
на възраст, доколкото извършеното не предс-
тавлява престъпление по ал. 1, се наказва с
лишаване от свобода от две до пет години.
(3) Който извърши хомосексуални действия
по отношение на лице, навършило 14-годишна
възраст, което не разбира свойството или зна-
чението на извършеното, се наказва с лишава-
не от свобода до три години.”
§ 5. В чл. 161, ал. 1 думите “145—148а” се
заменят със “145, 146—148а”.
§ 6. Създава се чл. 182а:
“Чл. 182а. (1) Който с цел имотна облага скло-
нява родител чрез дарение, обещание, заплаха
или злоупотреба със служебно положение да
изостави свое дете или да даде съгласие за оси-
новяването му, се наказва с лишаване от свобода
до една година и глоба до две хиляди лева.
(2) Наказанието по ал. 1 се налага и на онзи,
който склонява непълнолетен да даде съгласие
за осиновяването си, когато законът го изисква.
(3) Който с цел противозаконна имотна об-
лага посредничи между лице или семейство,
желаещо да осинови дете, и родител, желаещ да
изостави свое дете, или жена, приемаща да из-
носи в утробата си дете с цел да го предаде за
осиновяване, се наказва с лишаване от свобода
до две години и глоба до три хиляди лева.
(4) Ако деянието по ал. 3 е извършено пов-
торно, наказанието е лишаване от свобода до
три години и глоба до четири хиляди лева.”
§ 7. Създава се чл. 192а:
“Чл. 192а. (1) Който без надлежно разреше-
ние приеме на работа лице, ненавършило 18-
годишна възраст, се наказва с лишаване от сво-
бода до шест месеца и глоба от петстотин до
хиляда лева.
(2) Ако деянието по ал. 1 е извършено по от-
ношение на лице, ненавършило 16-годишна въз-
раст, наказанието е лишаване от свобода до една
година и глоба от хиляда до три хиляди лева.
(3) Ако деянието по ал. 1 е извършено пов-
торно, наказанието е лишаване от свобода до
една година и глоба от хиляда до три хиляди
лева, а по ал. 2—лишаване от свобода до три
години и глоба от две хиляди до пет хиляди лева.”
§ 8. В чл. 193а след думата “преследване” се
добавя “от общ характер” и накрая се добавя
“до прокуратурата и не може да се прекрати по
негово искане”.
§ 9. В чл. 195 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 1 се създава т. 10:
“10. ако предмет на кражбата са взривни ве-
щества, огнестрелни оръжия или боеприпаси.”
2. Създава се нова ал. 3:
“(3) Наказанието по ал. 2 се налага и за краж-
ба на взривни вещества, огнестрелни оръжия
или боеприпаси от структурните звена на Ми-
нистерството на вътрешните работи, от Минис-