Държавен вестник, бр. 83, 2006 г., стр. 37

Б Р О Й  83
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
4. Когато образците се изпращат по въздуха до
референтната лаборатория на Общността за АЧС,
опаковката се етикетира в съответствие с регла-
ментите на Международната асоциация за възду-
шен транспорт (AITA).
Г л а в а  V I
ПРИНЦИПИ И ИЗПОЛЗВАНЕ НА ВИРУСОЛО-
ГИЧНИТЕ ИЗСЛЕДВАНИЯ И ОЦЕНЯВАНЕ
НА ТЕХНИТЕ РЕЗУЛТАТИ
А. Откриване на антигените на вируса
1. Изследване чрез пряка имунофлуоресценция
Принципът на изследването се базира на мик-
роскопичното откриване на вирусни антигени върху
тънък слой натривки или върху фини криогенни
разрези от органен материал от свине, за които
има съмнение, че са заразени с вируса на АЧС.
Вътрешноклетъчните антигени се откриват с по-
мощта на специфични свързани антитела FIT1 .
Флуоресцентни клетъчни включвания или гра-
нули се появяват в цитоплазмата на инфектирани-
те клетки.
Подходящи органи са бъбрекът, далакът, как-
то и различните лимфни възли. За дивите свине
може да се използва и тънък слой натривка от
костен мозък, ако липсват вътрешни органи или
те са автолизирани.
Изследването може да се извърши за два часа.
Тъй като пробите от органите могат да се вземат
само от мъртви животни, тяхното използване за
скрининг е ограничено. Това е извънредно чувст-
вително изследване за работа в случаи на остра
форма на АЧС. При субакутни или хронични фор-
ми чувствителността на директното имунофлуо-
ресцентно изследване е само около 40 %, вероятно
по причина на присъствието на комплекса анти-
ген-антитяло, който блокира реакцията със свър-
заното антитяло на АЧС.
Надеждността на резултатите може да нама-
лее заради съмнителни оцветявания, особено ко-
гато придобитият опит по отношение на провеж-
дането на изследването не е голям или когато из-
следваните органи са автолизирани.
2. Метод Елайза за откриване на антиген
Вирусният антиген може също да се открие с
помощта на метода Елайза, но това изследване се
препоръчва само при острите форми на болестта
поради слабата чувствителност в присъствието на
комплекса антиген-антитяло.
Чувствителността на антигена Елайза е доста-
тъчна, за да се постигне положителен резултат при
животните, които проявяват клинични признаци
на острата форма на АЧС. Във всеки случай се
препоръчва това изследване да се използва само
като “стадно изследване” и съвместно с други ви-
русологични изследвания.
Б. Изолиране и идентифициране на вируса с
помощта на хемадсорбционно изследване (HAD)
1. Изолирането на вируса се базира върху ино-
кулацията на материал от пробата върху култури
от първични клетки от свински произход, клетки
на моноцити и макрофаги. Най-добрите образци
за техниката на изолиране на вируса на АЧС са
левкоцити и кръв, взети от некоагулирани кръвни
проби или от органите, посочени в част А, т. 1. Ако
1 Флуорсцеинов изотиоцианат
вирусът на АЧС се намира в пробата, той ще се
размножи в клетките и ще се появи характерен
цитопатичен ефект в инфектираните клетки.
2. Методът HAD се препоръчва за идентифи-
кацията на изолатите от вируса на АЧС благода-
рение на неговата висока чувствителност и спе-
цифичност. HAD се базира върху способността на
вируса на АЧС да се възпроизвежда в свинските
макрофаги и да предизвиква хемадсорбция при
наличието на свинските еритроцити. Около ин-
фектираните макрофаги се образува характерна
розетка от еритроцити. Въпреки това малък брой
вирусни и диви (които не се присъединяват) ща-
мове на АЧС не могат да въведат хемадсорбция-
та, но могат да произведат цитопатичен ефект.
Тези щамове могат да се идентифицират по спе-
цифичен начин с помощта на изследването ди-
ректна имунофлуоресценция (DIF) върху седимен-
ти от клетъчни култури или чрез полимеразно-
верижна реакция (PCR).
3. Изолирането на вируса е изследване, по-под-
ходящо за анализ на проби, взети от малък брой
животни, отколкото за масово наблюдение. Про-
цедурата за изолиране на вируса изисква високо-
интензивна работа на лаборантите, а резултатите
излизат от един до три дни по-късно. Две други
клетъчни култури могат да се окажат необходими,
за да се открие малко количество вируси в проба-
та. При тях срокът за изследването е до 10 дни
преди да се получи крайният резултат. Автолизи-
раните проби могат да бъдат цитотоксични за кле-
тъчната култура и поради това да ограничат ней-
ното използване.
4. Изолирането на вируса и неговата идентифи-
кация чрез HAD се препоръчва като сравнително
изследване, за да се получи потвърждение на по-
ложителни резултати от предхождащи изследва-
ния чрез Елайза, PCR или DIFT. Те също се препо-
ръчват, когато АЧС е била вече потвърдена чрез
други методи, особено в случай на първично огни-
ще или в случай на АЧС.
Изолираните вируси на АЧС в макрофагите на
свинете могат да се използват за характеризиране
на вируса и за молекулярна епизоотология.
5. Всички изолати на вируса на АЧС, които про-
излизат от всички първични огнища, от първич-
ните случаи при дивите свине или от констатира-
ни случаи в кланица или в транспортните средст-
ва, трябва да представляват предмет на потвърж-
дение от референтна национална лаборатория в
държавите членки или от всяка друга одобрена
лаборатория във въпросната държава членка, или
от референтната лаборатория на Общността в съ-
ответствие с част Д.
При всички случаи тези изолати на вируса тряб-
ва да се изпратят незабавно в референтната лабо-
ратория на Общността, за да бъдат прибавени при
събирането на вируса.
В. Откриване на генома на вируса
1. Полимеразно-верижната реакция (PCR) се
прилага за откриване на вируса в проби от кръв,
серум, тъкани или органи. Малки фрагменти от
вирусна ДНК се увеличават с PCR в количества,
които могат да бъдат доловени. Възможно е да се
открие широка гама от изолати, които принадле-
жат на всички познати генотипи на вируса, вклю-