Държавен вестник, бр. 16, 2026 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
ЗАКОН
за изменение и допълнение на Закона за 
здравето (обн., ДВ, бр. 70 от 2004 г.; изм., 
бр. 46, 76, 85, 88, 94 и 103 от 2005 г., бр. 18, 
30, 34, 59, 71, 75, 80, 81, 95 и 102 от 2006 г., 
бр. 31, 41, 46, 53, 59, 82 и 95 от 2007 г., бр. 13, 
102 и 110 от 2008 г., бр. 36, 41, 74, 82, 93, 99 и 
101 от 2009 г., бр. 41, 42, 50, 59, 62, 98 и 100 от 
2010 г., бр. 8, 9, 45 и 60 от 2011 г., бр. 38, 40, 
54, 60, 82, 101 и 102 от 2012 г., бр. 15, 30, 66, 
68, 99, 104 и 106 от 2013 г., бр. 1, 98 и 107 от 
2014 г., бр. 9, 72, 80 и 102 от 2015 г., бр. 17, 27, 
98 и 103 от 2016 г., бр. 58, 85 и 102 от 2017 г., 
бр. 18, 77, 91, 98 и 102 от 2018 г., бр. 24, 58, 99 
и 101 от 2019 г., бр. 23, 28, 34, 44, 67, 103, 105 
и 110 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 8, 17, 18, 
32, 41, 58 и 62 от 2022 г.; Решение № 14 на 
Конституционния съд от 2022 г. – бр. 94 от 
2022 г.; изм., бр. 102 и 104 от 2022 г., бр. 8, 
66, 80, 86, 96 и 102 от 2023 г., бр. 35, 39 и 85 
от 2024 г. и бр. 25 и 52 от 2025 г.)
§ 1. В чл. 100, ал. 1 думата „инцидента“ се 
заменя с „инцидент с възникнало спешно със­
тояние“ и думите „най-близко разположения 
център за спешна медицинска помощ, друго 
лечебно заведение или полицейско управление“ 
се заменят с „единния европейски номер за 
спешни повиквания 112“.
§ 2. В глава трета, раздел III се създава 
чл. 100а:
„Чл. 100а. (1) В случаите по чл. 100, ал. 1 
всяко лице може да оказва първа помощ с ав­
томатичен външен дефибрилатор, разположен 
на обществени места. Обществените места, 
на които може да се разполагат автоматични 
външни дефибрилатори, се определят с наредба 
на министъра на здравеопазването.
(2) Първата помощ по ал. 1 се оказва преи­
муществено от медицински специалисти. Тази 
помощ може да се оказва и от лица, които 
не са медицински специалисти.“
§ 3. В § 1 от допълнителните разпоредби 
се създава т. 49:
„49. „Първа помощ с автоматичен външен 
дефибрилатор“ е помощта, която се оказва на 
лица в спешно състояние с внезапно спиране 
на сърдечната дейност с автоматичен външен 
дефибрилатор до оказване на медицинска 
помощ.“
§ 4. В § 1а от допълнителните разпоредби 
в текста преди буква „а“ думите „и чл. 56а, 
ал. 2 и 3“ се заменят с „чл. 56а, ал. 2 и 3 и 
чл. 100а, ал. 1“.
Законът е приет от 51-вото Народно съб­
рание на 28 януари 2026 г. и е подпечатан с 
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание: 
Рая Назарян
526
УКАЗ № 37
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за общите изисквания за безопасност 
при предоставяне на атракционни услуги, 
представляващи източник на повишена опас­
ност, приет от 51-вото Народно съб­рание на 
28 януари 2026 г.
Издаден в София на 4 февруари 2026 г. 
Президент на Републиката: 
Илияна Йотова
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Георги Георгиев
ЗАКОН
за общите изисквания за безопасност при 
предоставяне на атракционни услуги, пред­
ставляващи източник на повишена опасност
Г л а в а  п ъ р в а
ПРЕДМЕТ НА ЗАКОНА
Чл. 1. Този закон урежда общите изисква­
ния за безопасност при предоставяне на ат­
ракционни услуги, представляващи източник 
на повишена опасност, условията за тяхното 
извършване и контрола спрямо доставчиците 
на тези услуги. 
Чл. 2. (1) Атракционна услуга, представ­
ляваща източник на повишена опасност, е 
всяка дейност, свързана с използването на 
съоръжения, оборудване или екипировка с 
развлекателна цел, която би могла да доведе 
до непосредствена или косвена опасност за 
живота и/или здравето на ползвателите є 
и/или на трети лица и която се предоставя 
срещу заплащане. 
(2) За целите на този закон атракционни 
услуги, представляващи източник на пови­
шена опасност, съобразно съоръженията, 
оборудването или екипировката, с които се 
предоставят, са:
1. услуги, за предоставянето на които се 
ползват увеселителни съоръжения, предста­
вляващи източник на повишена опасност;
2. въздушноатракционни услуги; 
3. водноатракционни услуги. 
Чл. 3. Законът не се прилага за спортните 
дейности, спортните услуги и спортно-ту­
ристическите дейности, уредени в Закона за 
физическото възпитание и спорта.
Чл. 4. (1) Лицата, които предоставят услуги 
по чл. 2, носят отговорност за спазване на 
изискванията за безопасност на съоръжения­
та, оборудването и екипировката, с които се 
предоставят услугите.
(2) Съоръженията, оборудването и екипи­
ровката, с които се предоставят услугите по 
чл. 2, се използват за целите на предоставяне