Държавен вестник, бр. 102, 2009 г., стр. 100

СТР.  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  102
тегриране на детето в обществото, минимум 4 
пъти годишно, след навършване на 1 година 
и 6 месеца до 18 години;
5.6.2.4. осигуряване на поддържаща реха­
билитация за лица с церебрална парализа и 
други невро-мускулни заболявания с двигателен 
дефицит над 18-годишна възраст, минимум 4 
пъти годишно;
5.6.3. за заболявания с хронично или хро­
нично-прогресиращо протичане, водещо до 
инвалидизация – осигуряване на до 2 хоспи­
тализации за годината в периода след тласък 
и до 3 при промяна в нивото по съответните 
скали за оценка в структура по ФРМ:
5.6.3.1. осигуряване на поддържаща реха­
билитация в домашни условия при болни в 
трайно увредено състояние на постелен режим;
5.6.4. за заболявания, прогресиращи с по­
линевропатии  –  осигуряване на двукратна 
годишна хоспитализация в структура по ФРМ;
5.6.5. за усложнени състояния вследствие 
множествени травми и/или фрактури от раз­
личен произход – осигуряване на 3-кратна 
хоспитализация за първата година след острия 
момент в структура по ФРМ:
5.6.5.1. след алопластика на стави – осигуря­
ване на двукратна хоспитализиция за първите 
6 месеца след операцията;
5.6.6. при тежки дегенеративни промени на 
междупрешлените дискове с миелопатия или 
с радикулопатия – осигуряване на 3-кратна 
годишна хоспитализация в структура по ФРМ:
5.6.6.1. при болни с анкилозиращ спонди­
лит, коксартроза/дисплазия на тазо-бедрени 
стави – осигуряване на поддържаща рехабили­
тация в рамките на двукратна хоспитализация 
годишно;
5.6.7. след миокарден инфаркт и кардио­
хирургични интервенции  –  осигуряване на 
двукратна хоспитализация в структура по ФРМ 
за годината на инцидента/интервенцията, 
първата от които да е непосредствено след 
дехоспитализация от клиниката по кардиоло­
гия/кардиохирургия;
5.6.8. при белодробни заболявания с клинич­
но влошаване на вентилаторните показатели, 
оценени по скалата за функционално изследване 
на дишането – осигуряване на поддържаща 
рехабилитация в рамките на двукратна хоспи­
тализация годишно.
5.7. Повишаване на адаптивните възмож­
ности и резистентността на организма към 
заболявания. 
6. Разработване и внедряване в диагностич­
но-лечебната практика на нови:
6.1. концепции; 
6.2. алгоритми; 
6.3. методики; 
6.4. апарати; 
6.5. лекарствени продукти. 
IХ. Изисквания при лечение с физикални 
фактори 
1. Физиотерапевтично лечение се провежда 
при болни, които: 
1.1. са афебрилни; 
1.2. имат рехабилитационен потенциал; 
1.3. нямат данни за активно инфекциозно 
заболяване; 
1.4. нямат данни за активен/остър възпа­
лителен процес; 
1.5. нямат свръхчувствителност към някои 
от лекарствените разтвори или някой от физи­
калните фактори (електричество, луга, пелоид 
и др.); 
1.6. имат стабилна хемодинамика (за ста­
ционарно болните). 
2. Индицирани за активна кинезитерапия са 
болните без афазия. 
3. Индикация за включване на електрости­
мулация при увреда на периферния двигателен 
неврон са електродиагностични показатели за 
нервно-мускулна увреда или оценка след ману­
ално-мускулно тестуване под степен 3. 
4. При постоперативна пареза на перис­
талтиката се включва електростимулация с 
импулсни токове. 
5. Не се прилагат топлинни фактори с ендо­
генен или екзогенен произход при остеопении 
и следфрактурни състояния: 
5.1. при деца не се допуска озвучаване или 
прилагане на ВЧ токове в епифизарната област. 
6. В ранния следоперативен период се из­
бягва натоварване на мускулатурата в областта 
на оперативния разрез. 
7. При некоригирана хипертония се дозира 
активната кинезитерапия и не се назначава 
хидротерапия с обременяване на тялото над 
диафрагмата. 
8. При епилепсия не се назначават хидроте­
рапия, тракционна терапия с обратен наклон, 
електро- и топлинни процедури в областта на 
главата и големи участъци от горните крайници. 
9. Относителни противопоказания:
9.1. бременност и лактация;
9.2. онкологични операции с до 5-годишна 
давност;
9.3. невуси с неравна повърхност или об­
ширни по площ в областта на въздействие;
9.4. имплантирани водачи на ритъма (пейс­
мейкър);
9.5. токсични съдови заболявания;
9.6. карциноми с висок метастатичен по­
тенциал;
9.7. сърдечна декомпенсация;
9.8. активна туберкулоза;
9.9. флеботромбоза или активен тромбо­
флебит.
10. При иноперабилни и терминално болни с 
цел обезболяване и облекчаване на състоянието 
се допуска провеждане на физиотерапевтични 
процедури.
Х. Съвместимост на лечебните фактори при 
комплексно лечение 
1. Комплексното лечение се провежда в 
две основни насоки: комбинирано и съчетано: