Държавен вестник, бр. 48, 2025 г., стр. 5

БРОЙ  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
Подчертава, че новата редакция на чл. 120, 
ал. 2 КСО не възпрепятства получаването на 
разноски съобразно уважената част от иска на 
основание чл. 78 от Гражданския процесуален 
кодекс. Поддържа, че чл. 120, ал. 2 КСО е в 
съответствие с принципа, прогласен в чл. 12, 
ал. 3 от Административнопроцесуалния ко­
декс (АПК), според който в производствата 
по АПК не се събират държавни такси и не 
се заплащат разноски, освен ако това е пред­
видено в него или в друг закон, както и в 
случаите на обжалване на административни 
актове по съдебен ред и при предявяване на 
иск по АПК. Застъпва, че „[д]о приемането 
на атакуваното изменение на разпоредбата на 
чл. 120, ал. 2 от КСО уредбата на този въпрос 
се съдържаше единствено в АПК, като липсата 
на изрична регламентация в КСО създаваше 
неяснота за лицата и беше предпоставка за 
възникване на съдебни спорове“. Посочва, 
че чрез изменението на чл. 120, ал. 2 КСО 
възможността за лицата да защитават своите 
интереси по административен и съдебен ред 
не е ограничена.
В представеното становище НОИ намира 
изложените в искането доводи за неоснова­
телни. Поддържа, че оспорената разпоредба 
е израз на общите принципи на администра­
тивния процес, залегнали в АПК, както и 
на принципите на солидарност и равнопос­
тавеност на осигурените лица, прогласени 
в чл. 3 КСО. В становището се посочва, че 
„за изготвянето и подаването на жалбата не 
са необходими каквито и да било специални 
знания и/или умения, които да налагат анга­
жирането на адвокатска защита“. Подчертава, 
че съгласно разпоредбата на чл. 18, ал. 2 АПК 
пред административните органи гражданите 
и организациите могат да се представляват с 
писмено пълномощно с нотариална заверка на 
подписа и от други граждани или организации. 
В становището е изложено, че във фазата на 
административното оспорване директорът на 
съответното териториално поделение на НОИ 
действа като инстанция по същество, поради 
което за него на общо основание се прилагат 
всички принципи на административния про­
цес, в т.ч. и служебното начало. Обосновава 
се извод, че „не може да се твърди, че всеки 
отменен акт на длъжностните лица на НОИ 
е незаконосъобразен“, поради което и „не 
може да се твърди, че чрез чл. 120, ал. 2 КСО 
държавата не отговаря за вреди, причинени 
от незаконни актове“. Твърди се, че чл. 120, 
ал. 2 КСО по никакъв начин не накърнява 
правото на защита и не противоречи на чл. 56, 
изр. първо от Конституцията, тъй като не пре­
пятства възможността на лицето да оспорва 
актовете на длъжностните лица на НОИ по 
реда на чл. 117 КСО, още по-малко препят­
ства достъпа до правото на съдебна защита 
чрез обжалване на решенията на директора 
на съответното териториално поделение по 
реда на чл. 118 и 119 КСО.
Конституционният съд, като обсъди до­
водите в искането, постъпилите по делото 
писмени становища и правнo мнениe, както и 
относимата правна уредба, за да се произнесе, 
взе предвид следното:
Предмет на настоящото производство е 
конституционосъобразността на разпоредба­
та на чл. 120, ал. 2 КСО. В редакцията си, в 
сила от 1.08.2023 г., текстът на разпоредбата 
гласи: „При обжалване по административен 
ред жалбоподателят няма право на платено­
то възнаграждение за адвокатска защита“. 
Съгласно чл. 118 КСО обжалването на ад­
министративния акт пред ръководителя на 
съответното териториално поделение на НОИ 
е задължително преди оспорването по съде­
бен ред. Доколкото в КСО не са предвидени 
специални условия по отношение на съдър­
жанието и реквизитите на жалбата, с която 
започва административното производство по 
оспорване, се прилагат общите изисквания 
на чл. 85 АПК. Следователно за редовна се 
счита жалба с посочени от жалбоподателя 
възражения, основанието за тях и направено 
искане (чл. 85, ал. 1, т. 6 и 7 АПК). Ако жал­
бата не отговаря на изискванията на чл. 85 
и 86 АПК, на жалбоподателя се изпраща 
съобщение за отстраняване на допуснатите 
нередовности в 7-дневен срок от получаване 
на съобщението.
С жалбата може да се поиска събирането 
на доказателства, на които се основават иска­
нията в нея, или да се вземат предвид факти 
и обстоятелства, които не са били съобразени 
от административния орган при издаването 
на акта или са настъпили след издаването му. 
На основание чл. 117, ал. 3 КСО ръководите­
лят решава въпроса по същество или отменя 
разпореждането и връща преписката за ново 
разглеждане от компетентния администра­
тивен орган, когато не са изяснени всички 
обстоятелства, отнасящи се до издаване на 
разпореждането.
Страна в административното производство 
по осигурителноправните спорове са лица, 
за които е настъпил предвиден в закона 
осигурителен риск, поставящ тези лица в 
неблагоприятно положение, което може да 
ги демотивира да потърсят професионална 
юридическа помощ с цел пълноценна защита 
на правата си.