Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 7

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
вестието заместник-председателят забранява
връщането, ако в резултат от него собствените
средства на взаимозастрахователната коопера-
ция ще намалеят под размера на границата на
платежоспособност или на минималния гаран-
ционен капитал. След прекратяване на взаимо-
застрахователната кооперация дяловите, допъл-
нителните и целевите вноски подлежат на връ-
щане само след като са били изплатени всички
останали задължения.
(3) За взаимозастрахователната кооперация
се прилага чл. 12, ал. 3. Когато допълнителна-
та или целевата вноска надхвърля едно на сто
от минималния гаранционен капитал на коопе-
рацията, се прилага чл. 16, ал. 12.
(4) Премиите на член-кооператорите и за-
дълженията на взаимозастрахователната коо-
перация по застрахователните договори са ед-
накви, ако обстоятелствата по застраховката
са еднакви.
(5) Когато взаимозастрахователната коо-
перация сключва застрахователни договори
по няколко вида застраховки, за всеки вид се
съставя отделен баланс. Натрупаните средст-
ва по всеки вид застраховка се използват за
плащания на застрахователни суми по този
вид застраховка, доколкото в устава не е пред-
видено друго.
(6) Общото събрание на взаимозастраховател-
ната кооперация може да вземе решение за нама-
ляване на плащанията по застраховките с мно-
зинство две трети от всички член-кооператори.
Съдържание на устава
Чл. 21. Уставът на взаимозастрахователна-
та кооперация трябва да съдържа освен пред-
видените в Закона за кооперациите данни и
следната информация:
1. видовете застраховки;
2. средствата на взаимозастрахователната
кооперация, вида, начина на внасяне и размера
на вноските, обема на отговорността на члено-
вете и задълженията на взаимозастраховател-
ната кооперация.
Изисквания за професионална квалификация,
опит и добра репутация
Чл. 22. За членовете на управителния и на
контролния орган на взаимозастрахователна-
та кооперация, както и за всички други лица,
оправомощени да я управляват или представ-
ляват, се прилагат съответно чл. 13, чл.14, ал. 2
и чл. 15.
Раздел III
Презастраховател
Общи изисквания
Чл. 23. (1) Презастраховател е акционерно
дружество, получило лиценз за презастра-
ховане.
(2) Презастрахователят се учредява, извър-
шва дейността си, преобразува се и се прекратя-
ва по реда на Търговския закон, доколкото в
този кодекс не е предвидено друго.
(3) Презастрахователят може да извършва и
дейност по застраховане, ако е получил отде-
лен лиценз за това.
(4) За презастраховател се прилагат разпо-
редбите за застрахователното акционерно дру-
жество, доколкото друго не е предвидено в този
кодекс.
Фирма
Чл. 24. (1) Фирмата на презастрахователя
задължително съдържа думата “презастрахова-
не” или нейни производни на български език.
Фирмата на презастрахователя може да съдър-
жа думата “презастраховане” или нейни произ-
водни и на чужд език.
(2) Лице, което не притежава лиценз за из-
вършване на дейност по активно презастрахо-
ване, няма право да използва в своето наимено-
вание, в рекламната си или друга дейност дума-
та “презастраховане” или нейни производни на
български или на чужд език.
Акции и капитал
Чл. 25. (1) Размерът на вписания капитал на
презастрахователя не може да бъде по-малък
от минималния размер на гаранционния капи-
тал по чл. 82, ал. 3.
(2) За презастрахователя се прилагат чл. 12,
ал. 2, 3 и 4 и чл. 16.
Изисквания за професионална квалификация,
опит и добра репутация
Чл. 26. За членовете на управителния и на
контролния орган на презастрахователя, както
и за всички други лица, оправомощени да го
управляват или представляват, се прилагат
чл. 13, 14 и 15.
Раздел IV
Застрахователен холдинг. Застрахователен
холдинг със смесена дейност
Застрахователен холдинг
Чл. 27. (1) Застрахователен холдинг е конт-
ролиращо дружество, чиято основна дейност е
придобиване и притежаване на участия изклю-
чително или предимно в контролирани дружес-
тва, които са застрахователи или презастрахо-
ватели, включително застрахователи или пре-
застрахователи от държава членка, или застра-
хователи от трета държава, като поне едно от
контролираните от него дружества е застрахо-
вател със седалище в Република България.
(2) Член на управителен или контролен ор-
ган или друго лице, което по същество участва в
управлението на дейността на застрахователен
холдинг със седалище в страната, трябва да от-
говаря на изискванията по чл. 13, ал. 1, т. 3—9.
Прилагат се чл.13, ал. 3, 6 и 7, чл. 14, ал. 2 и чл. 15.