Държавен вестник, бр. 6, 2016 г., стр. 85

БРОЙ  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  85  
Таблица 6
Маса на продуктите на изгаряне на някои 
горива при теоретична маса на въздуха
Видове горива
Маса на продуктите на 
изгаряне gf (с отчитане на 
влагата), kg/kg
Дърва с влажност 
до 20 %
5,6 ÷ 5,9
Торф с влажност 
до 25 %
5,5 ÷ 6,5
Кафяви въглища
5,6 ÷ 7,8
Черни въглища
10 ÷ 10,5
Антрацит
10,6 ÷ 11,5
Кокс
9,5 ÷ 11,5
Мазут
14,9
Бензин
15,9
Природен газ
7,5
Генераторен газ
2,46
Газоотделяне при работа на дизелови двигате-
ли. Масовият дебит на газовете (
d
m
), които се 
отделят във въздуха в машинни зали през не-
плътностите на дизеловите двигатели, се опреде-
ля по формулата:
(6)
(
)
d
cl
cr
m
P 3K
3K
, mg / h,
=
+

където:
P е ефективната мощност на дизеловия дви-
гател, kW; 
Kcl и Kcr са коефициенти на отделяне в ци-
линдрите и в картера, чиито стойности са дадени 
в табл. 7.
Таблица 7
Стойности на коефициентите Kcl и Kcr
Видове  
газове
Kcl
Kcr
Видове 
газове
Kcl
Kcr
Акролеин
0,9
0,04
СО2
0,0
160
Азотни 
окиси
0,6
0,0
Въглево-
дороди 
0,7
0,3
Въглероден 
окис
0,8
1,3
Газоотделяне при работа на дизелови и карбу-
раторни автомобилни двигатели. Масовият дебит 
на газове (акролеин и въглеродни окиси) (
dk
m
), 
които се отделят в помещението при работа на 
дизелови и карбураторни двигатели на автомоби-
лите, се определя по формулата:
(7)
 
dk
g,f
f
р
m
m
m
, kg / h,
100



 
където:
g,f
m
15kg / kg
=
 е масата на изпусканите га-
зове, образуващи се от 1 kg гориво;
f
m
 – разходът на гориво на един автомобил, 
kg/h; 
р – съдържанието на въглеродни окиси или 
акролеин в изпусканите газове, % (табл. 8).
Разходът на гориво от един автомобил, рабо-
тещ на място или при маневриране, зависи от 
работния обем (Vcl) на двигателя му:
(8)
f
cl
m
0,6
0,8 V , kg / h.
=
+

Таблица 8
Съдържание на въглеродни окиси и акролеин в из-
пусканите газове от автомобилните двигатели, %
Режим на работа
Въглеродни 
окиси
Акролеин
Запалване, загряване 
на двигателя и изли-
зане на автомобила от 
мястото му
4
0,15
Отпътуване и манев-
риране на автомобила 
при гариране
2
0,13
Регулиране
4
0,15
Изпитване на стенд
3
0,13
Взривоопасност на газове и пари. С повишена 
взривоопасност се отличават смесите на въздуха с 
ацетилен, етилен, бензол, метан, СО, NH3, Н2 и др.
„Долна граница на взривяване“ е минимал-
ното съдържание на газ или пара във въздуха, 
което при източник на огън може да доведе до 
взрив.
„Горна граница на взривяване“ е максимално-
то съдържание на газ или пара във въздуха, което 
при източник на огън може да доведе до взрив.
Опасната зона на взривяване лежи между дол­
ната и горната граница на взривяване. Типични 
стойности на границите на взривоопасните кон-
центрации на някои видове газове и пари са да-
дени в табл. 9.
Таблица 9
Взривоопасни концентрации на някои газове  
и пари
Видове 
газове 
и пари
Долна и горна 
граница на взри-
вяване
Видове 
газове и 
пари
Долна и горна 
граница на 
взривяване
по 
обем, 
%
по маса, 
mg/l
по 
обем, 
%
по 
маса, 
mg/l
NH3
16 и 17
111,2 и 
187,65
Метан
5,3 и 14 34,45 и 
91
Ацети-
лен
3 и 11
77,1 и 
260,7
СО
12,5 и 
74
142,5 и 
843,6
Бензин
2,3 и 
4,9
137 и 
281
Етил-
ацетат
2,25 и 
11
82,4 
и 
403
Бензол
1,4 и 7
44,66 и 
223,3
Етилов 
алкохол
4 и 19
75,2 
и 
357,2
Н2
4,1 и 74
3,362 и 
60,68
Етилов 
етер
1,7 и 26 21,51 и 
787,8
Границата на взривяване на газовъздушни 
смеси (Ехсм) в % може да бъде определена по 
формулата:
(9)