Държавен вестник, бр. 18, 2000 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 18
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
 РЕШЕНИЕ № 1
от 29 февруари 2000 г.
по конституционно дело № 3 от 1999 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел—Живко Сталев, и членове: Асен Манов,
Цанко Хаджистойчев, Станислав Димитров,
Неделчо Беронов, Димитър Гочев, Стефанка
Стоянова, Иван Григоров, Тодор Тодоров, Алек-
сандър Арабаджиев, Георги Марков, Маргарита
Златарева, при участието на секретар-протоко-
листите Eнита Еникова и Силвия Василева разг-
леда в открито заседание на 25 ноември 1999 г.
конституционно дело № 3 от 1999 г., докладвано
от съдията Цанко Хаджистойчев.
Делото е образувано на 4 март 1999 г. по ис-
кане на 61 народни представители от XXXVIII
Народно събрание.
Конституционният съд е сезиран да упраж-
ни правомощието си по чл. 149, ал. 1, т. 5 от Кон-
ституцията. Оспорена е конституционността на
политическата партия “Обединена македонска
организация—Илинден”—партия за икономи-
ческо развитие и интеграция на населението
(“ОМО—Илинден”—ПИРИН), със седалище в
Благоевград. Твърденията за противоконсти-
туционност се основават на чл. 11, ал. 4 и чл. 44,
ал. 2 от Конституцията, както и на конституци-
онните принципи, прокламирани в Преамбюла
є, а именно неотменимия дълг да се пази наци-
оналното и държавното единство на България.
Според искането дейността на “ОМО—Илин-
ден”—ПИРИН, проявена преди и след нейната
съдебна регистрация, показва, че “целите є са
насочени против единството на българската на-
ция, суверенитета и териториалната цялост на
страната”. Посочва се, че организацията е съз-
дадена фактически през 1990 г. като приемник
на независимото македонско сдружение “Илин-
ден”, крайната цел на което е “образуване на
независима македонска държава чрез откъсва-
не на Пиринска Македония от България”. В
искането се изтъква, че партията има сепара-
тистки характер и е изградена фактически на
етническа основа, “макар и в България такъв
етнос да не съществува”.
С определение от 9 март 1999 г. Конституци-
онният съд допусна разглеждането на искането
по същество. Със същото определение съдът
конституира като заинтересувани страни по
делото посочената партия, Народното събра-
ние, Министерския съвет, министъра на вът-
решните работи, министъра на правосъдието и
правната евроинтеграция, главния прокурор,
Българския център по правата на човека и Бъл-
гарския Хелзинкски комитет, на които бе даде-
на възможност да изразят писмени становища.
Конституираните страни, с изключение на
Министерския съвет, се възползваха от пре-
доставената им възможност и представиха
становища.
Становището на заинтересуваната партия,
подписано от нейния председател, изразява
несъгласие с искането. Посочва се, че “ОМО—
Илинден”—ПИРИН е демократична партия,
която се ръководи от своя устав, законите на
Република България и международните доку-
менти, по които България е страна. Заявява се,
че “подкрепяме и винаги ще подкрепяме пра-
вителството в стремежа му към по-бързото
приобщаване на Република България към Ев-
роатлантическите структури”.
Становищата на Народното събрание (изгот-
вено от Комисията по правни въпроси и законо-
дателство срещу корупцията и прието единодуш-
но), на министъра на вътрешните работи, на
министъра на правосъдието и правната евроин-
теграция и на главния прокурор подкрепят иска-
нето и пледират за неговото уважаване.
Българският Хелзинкски комитет и Българ-
ският център по правата на човека представиха
съвместно становище, според което искането е
неоснователно и поддържат да бъде отхвърлено.
Към становищата си министърът на вътреш-
ните работи и главният прокурор приложиха
доказателства. Министърът на вътрешните
работи представи с писма № 8739 от 1.ХI.1999 г.
и № 9377 от 23.ХI.1999 г. допълнително доказа-
телства. В доказателствения материал по дело-
то са включени също ф.д. № 12802/98 на Софий-
ския градски съд, както и ф.д. № 5/90 и ф.д. № 761/
98 на Благоевградския окръжен съд.
В подкрепа на устното си изложение в съ-
дебното заседание представителят на подате-
лите на искането депозира документация, а
представителите на оспорената партия и на
главния прокурор—писмени становища. В да-
дения тридневен срок постъпиха допълнител-
ни становища от “ОМО—Илинден”—ПИРИН
и от Българския Хелзинкски комитет.
Конституционният съд, за да се произнесе по
съществото на спора, обсъди доказателствата и
доводите, съдържащи се в искането и становища-
та на страните, след което прие следното:
I. За значението на дейността
За конституционността на една партия тряб-
ва да се съди преди всичко от нейната дейност.
Не е достатъчно преценката да се извършва само
от заявеното в устава и програмата. Уставът на
една партия може да се окаже една книжна
фасада, целяща само да се улесни регистрация-
та є, затова е необходимо да се види каква е в
действителност дейността на тази партия, прик-
рита от фасадата. Възможно е документите да
прикриват цели, намерения и дейност, различ-
ни от тези, които те публично са обявили. Не-