Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 80

СТР.  80	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
ключов момент в постигането на целите на 
лекарствената политика.
За осигуряване на рационална лекарствена 
употреба и финансова достъпност на лекар-
ствата е необходимо да се предприемат мерки 
за обучение на лекарите за икономически 
ефективно предписване и повишаване ин-
формираността сред потребителите относно 
безопасността, качеството и наличността на 
генерични лекарства и относно допълнител-
ните разходи, които може да бъдат избегнати, 
като се избере продукт на референтната цена. 
Обучението на лекарите на принципите 
на рационално предписване следва да се 
предложи както на студентите по медицина, 
така и на работещите лекари като част от 
продължаващото следдипломно обучение. 
Във връзка с това е важно да бъде разви-
ван експертният капацитет от академични и 
здравни професионалисти, който да е източник 
на независима лекарствена информация и да 
осигурява подкрепа на обучението по раци-
онално предписване и оценка на здравните 
технологии. Подборът на лекарства трябва да 
бъде свързан с фармакотерапевтични ръко-
водства, разработени от съответните научни 
дружества при спазване на световните пости-
жения на медицината в съответните области 
и при отчитане на стойностната ефективност 
на лекарствата и мястото им в лечението на 
конкретните заболявания. 
Следва да се прецизира въвеждането на 
индикативни бюджети за предписване на 
лекарства в извънболничната помощ със съ-
пътстващ механизъм за мониторинг на пред-
писването и с предоставяне на конструктивна 
обратна връзка към предписващите. 
В болничната помощ е важно развитието 
на капацитета на специалистите и структу-
рите по клинична фармакология и управле-
нието на болнични лекарствени политики. 
Болничните лекарствени политики следва 
да се насочат към ефективни стратегии за 
подобряване на рационалното използване 
на лекарства чрез използването на терапев-
тични комисии, електронни рецептурници и 
клинични насоки, обратна връзка с данни 
за употребата на лекарствата, приемане на 
лекарствени информационни политики, въ-
веждане на финансови стимули и оценка на 
здравните резултати. От особено значение е 
прилагането на мерки за ограничаване на 
антибиотичната резистентност.
Важен елемент от лекарствената политика 
е осигуряването на условия за засилване на 
ролята на фармацевтите като ключови про-
фесионалисти, които имат пряк достъп до 
пациентите, могат да наблюдават развитието 
на тяхното лечение и допринасят за безопас-
ното и правилно използване на лекарствата.
Отговорностите на фармацевтите в аптеч-
ната мрежа следва да се насочат към:
• осигуряване на равномерно снабдяване 
с лекарствени продукти във всички населе-
ни места съобразно конкретните нужди на 
населението;
• ефективна промоция на рационалната 
лекарствена употреба и намаляването на 
свръхконсумацията на лекарства и полипраг-
мазията;
• ефективно въвеждане на концепциите 
за предоставяне на фармацевтични грижи, 
лекарствено консултиране и промотиране на 
здравословен и безопасен начин на живот. 
Научните изследвания са съществена част 
от осъществяването на лекарствената полити-
ка във връзка със създаването и изпитването 
на нови лекарствени продукти и събирането 
на данни за лекарствената употреба. Науч-
ните изследвания могат да се организират и 
провеждат от различни заинтересовани стра-
ни – например университети, пациентски и 
други организации, фармацевтична индустрия 
и др. Необходимо е осигуряване и поддър-
жане на благоприятна среда за развитие на 
инвестициите в областта на научните изслед-
вания за целите на лекарствената политика 
при съблюдаване на европейските и световни 
стандарти за добри практики.
През последните десетилетия основният ин-
струмент за развитие на клиничната медицина 
и фармакотерапията са клиничните изпит-
вания. Благодарение на това нарастна броят 
на употребяваните лекарствени продукти, 
продължителността на живота и успешното 
лечение на тежки и широко разпростране-
ни заболявания. В областта на клиничните 
проучвания е необходимо активно участие 
на страната в хармонизиране на процесите 
на оценка и контрол на клиничните изпит-
вания, усъвършенстване и рационализиране 
на правилата за провеждане на клинични 
изпитвания в рамките на ЕС, осигуряване на 
високо равнище на закрила на участниците 
в изпитванията и гарантиране на качество и 
надеждност на получените данни.
Въпросите, свързани с лекарствената без-
опасност и съобщаването на нежеланите 
събития при употребата на лекарства, са 
водеща задача за регулаторните институции 
и фармацевтичните компании. Въведената 
регулаторна рамка в областта на лекарстве-
ната безопасност изисква активни мерки за 
подобряване на прозрачността и увеличаване 
на кадровия капацитет в областта на просле-
дяване на лекарствената безопасност чрез 
създаване на т. нар. лекарствени портали от 
различни институции и организации. 
Необходимо е стимулиране на активността 
на медицинските специалисти при съобщава-
нето на нежелани лекарствени реакции чрез 
провеждане на последователни политики в 
процеса на обучение по време на медицин-
ската практика.