Държавен вестник, бр. 66, 2024 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  66
С §16 ЗИД на Конституцията е въведена 
разпоредбата на чл. 130а, ал. 5, изр. първо, 
съгласно която мандатът на изборните чле­
нове на Висшия съдебен съвет и на Висшия 
прокурорски съвет е четири години.
В своята практика Конституционният 
съд е разяснил съдържанието на понятието 
„мандат“ за целите на тълкуването на Кон­
ституцията – „пълномощие за осъществяване 
на власт“, както и значението на мандата за 
конституционната уредба на държавните ор­
гани (Тълкувателно решение № 13 от 2010 г. 
по к.д. № 12/2010 г.). Съдът посочва, че уста­
новяването на мандатност и уреждането на 
мандатите на органите на законодателната, 
изпълнителната и съдебната власт „е съобраз­
но съвременните демократични принципи на 
изграждане и осъществяване на държавната 
власт“, и изтъква, че мандатността е „защитен 
механизъм на демокрацията“, „основа е на 
демократичния процес, съдейства за неговото 
осъществяване, както чрез демократичния 
способ за образуване на предвидените в Кон­
ституцията органи, така и за контрол върху 
тяхната дейност“ (пак там). Това е относимо 
и за мандата на членовете на конституционно 
установен орган, който няма мандатен статус, 
защото е „постоянно съществуващ и функцио­
ниращ орган“, а мандат имат неговите членове 
(Решение № 8 от 1994 г. по к.д. № 8/1994 г.). 
От посоченото значение на мандата за „из­
граждането и осъществяването на държавната 
власт“ следва и изводът, че всеки мандат на 
конституционно установен орган, съответно 
мандат на съставящите го членове, е елемент 
на заложения от Конституцията баланс на 
системата от държавни органи, чрез който 
се осъществява принципът на разделение 
на властите. Една от характеристиките на 
всеки мандат е неговата продължителност 
(срок на овластяването за осъществяване на 
възложената държавна дейност). Разгледана в 
контекста на посочената цел, продължител­
ността на всеки мандат на конституционно 
установен орган и/или на неговите членове 
е пряко свързана с реално протичащия про­
цес на взаимно преплитане на дейностите 
по управление на държавата, възложени на 
различните държавни органи.
От прегледа на протоколите от заседанията 
на Комисията за изработване на проект за 
Конституция на България и на стенограмите 
от пленарните заседания на Великото Народно 
събрание по приемане на Конституцията се 
установява, че въпросът за продължителността 
на мандата на изборните членове на Висшия 
съдебен съвет е бил предмет на сериозно об­
съждане. В проекта за Конституция (на първо 
гласуване) срокът на мандата на изборните 
членове на Висшия съдебен съвет е седем 
години. В пленарно заседание (преди второ 
гласуване) се изразяват виждания, че предло­
женият срок от седем години е твърде дълъг 
и би трябвало да бъде съкратен на четири 
години (стенографски протокол от 137-ото и 
140-ото пленарно заседание на Великото На­
родно събрание от 22.05.1991 г. и 29.05.1991 г.), 
като са изложени две групи причини: дългият 
срок, в който избраните от органите на съ­
дебната власт членове няма да могат да бъдат 
повишавани и натоварването им с „админис­
тративни функции за такъв дълъг срок едва 
ли е целесъобразно“, от една страна, и за да 
съвпада с мандата на Народното събрание 
„с оглед осъществяването на парламентарен 
контрол“, от друга. В проекта за Конституция 
(на второ гласуване) продължителността на 
мандата на изборните членове на Висшия 
съдебен съвет е пет години и именно този 
срок е приет и на третото гласуване. 
Установената в Конституцията преди насто­
ящото изменение продължителност на мандата 
на изборните членове на Висшия съдебен съвет 
и на Народното събрание, което участва във 
формирането на състава му чрез избора на 
11 негови членове – съответно пет и четири 
години, показва разминаване. Постигнатото 
разминаване в срока на пълномощията е 
прието от създателите на Конституцията като 
средство за ограничаване на политическото 
въздействие върху органа, който кадрово и 
административно обезпечава съдебната власт.
В предложението на проекта на Закона за 
изменение и допълнение на Конституцията 
(вх. № 49-354-01-83 от 28.07.2023 г.) мандатът 
на изборните членове на Висшия съдебен 
съвет и на Висшия прокурорски съвет е оп­
ределен на четири години. Същият срок на 
мандата на изборните членове е посочен и в 
предложението, направено между „второто“ 
първо и второто гласуване (вх. № 49-354-04-
315 от 14.12.2023 г.), без да се сочат мотиви 
за предложената промяна на продължител­
ността на мандата на изборните членове на 
двата органа. В стенографския протокол от 
заседанието на Комисията по конституционни 
въпроси от 28.11.2023 г., на което е проведено 
обществено обсъждане на проекта на Закона 
за изменение и допълнение на Конституцията, 
е документирано изложението на председателя 
на Върховния касационен съд, който подкре­
пя намаляването на продължителността на 
мандата на изборните членове. В Доклада 
на Комисията по конституционни въпроси 
относно проведените обществени обсъжда­
ния (№ 49-353-37-4 от 6.12.2023 г.) е посочено 
информативно, че становища са изразили 
Върховният касационен съд, който подкрепя 
предложението, и Висшият адвокатски съвет, 
който изразява резерви към предложението и 
се застъпва за различен подход при конститу­
ирането на органа, както и член на Висшия 
съдебен съвет. В стенограмата от заседание­
то на същата комисия от 16.12.2023 г. при