Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 154

С Т Р .  154
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  22
тието е длъжно да упомене възприетите критерии
за оценка и последваща класификация на недели-
ми на части имоти с различно предназначение.
3.5. Следните примери могат да се вземат пред-
вид при преценката на предназначението на имо-
та като цяло:
а) при предоставяне на имот (сграда) за поме-
щения (офиси, жилища, складове и т.н.) под наем
и същевременно предоставяне на услуги по охра-
на, поддръжка, куриерски и т.н. на наемателите,
като част от помещенията са заделени за нуждите
на предоставяните услуги—в този случай имотът
се определя като инвестиционен, тъй като основ-
ното му предназначение е отдаване под наем на
помещения, а не предоставянето на услуги на нае-
мателите, което се явява спомагателна дейност.
По-различна е ситуацията, при която предос-
тавяните услуги са предназначени не само за нае-
мателите, но и за други лица—в този случай тази
дейност не може да се третира като спомагателна
спрямо дейността по отдаване под наем на поме-
щения и следователно целият имот се класифици-
ра като за ползване в дейността.
Аналогична е ситуацията при отдаването на
места в паркинги, на салони за спортни, музикал-
ни, културни и други подобни прояви и т.н.;
б) при предоставяне на хотелиерски услуги—
имотът се определя като за ползване в дейността,
тъй като основното му предназначение е предос-
тавянето на услуги, а не отдаването на помеще-
ния под наем.
По-различна е ситуацията, при която хотели-
ерските услуги са прехвърлени за изпълнение на
трети страни, например чрез договор за управле-
ние—в този случай предприятието по същество е
в положение на пасивен инвеститор и съответно
имотът се класифицира като инвестиционен.
Признаване
4. Инвестиционният имот се признава, когато:
а) има вероятност предприятието да получава
икономически изгоди от инвестиционния имот, т.е.
извършва се оценка на степента на сигурност, свър-
зана с потока на бъдещите икономически изгоди,
на основата на наличните данни в момента на
първоначалното признаване;
б) цената на придобиване на инвестиционния
имот може да бъде оценена достоверно, т.е. може
сравнително точно да се определи стойността на
разменната сделка, доказваща покупката или при-
добиването на актива.
Първоначално оценяване
5.1. Първоначалното оценяване на инвестици-
онен имот се извършва по неговата цена на придо-
биване. Разходите по сделката следва да се вклю-
чат в първоначалната оценка.
5.2. Цената на придобиване на закупен инвес-
тиционен имот включва неговата покупна цена и
всички разходи, които пряко могат да бъдат при-
писани, например професионалните хонорари за
правни услуги, данъци по прехвърляне на имота и
др. разходи по сделката.
5.3. Цената на придобиване на инвестиционен
имот, построен по стопански начин, е неговата цена
на придобиване на датата, когато строителството
или разработването е завършено.
5.4. Цената на придобиване на инвестиционния
имот не се увеличава с разходите за пускане в ек-
сплоатация. Първоначалните оперативни загуби,
понесени преди инвестиционният имот да достиг-
не планираното ниво на заетост или необичайно
големи количества бракуван материал, труд или
други ресурси, употребени за строителството или
разработването на имота. Тези разходи се отчитат
като текущи разходи за дейността.
5.5. Когато придобиването на инвестиционен
имот е свързано с разсрочено плащане, първона-
чалната оценка не се коригира с разликата между
доставната цена и сумата на всички плащания—
тази разлика се отразява като лихвен разход.
5.6. При прехвърлянето на друг вид имот в ин-
вестиционен имот той се завежда със стойност,
равна на балансовата стойност на имота, по която
се е отчитал до момента.
5.7. Първоначалното оценяване на инвестицио-
нен имот, получен в резултат на безвъзмездна сдел-
ка, се осъществява по справедливата му стойност.
5.8. Първоначалното оценяване на инвестици-
онен имот, получен в резултат на апортна вноска
по реда на Търговския закон, се осъществява по
стойността му, приета от съда.
5.9. В първоначалната оценка на инвестицион-
ния имот:
а) се включват, т.е. не се отчитат отделно, всички
трайно прикрепени дългосрочни материални акти-
ви, без които инвестиционният имот не би могъл да
осъществява предназначението си—например:
—съоръжения, машини, оборудване и други,
като асансьори, климатици, тръбопроводи, шах-
ти, кабели, противопожарни инсталации и т.н.;
—обзавеждане и инвентар, като мебели, нас-
тилки, лампи, печки и т.н.;
б) не се включват, т.е. отчитат се отделно, аван-
сово платените суми за активи и/или бъдещи по-
добрения, предназначени за инвестиционния имот,
както и начислени приходи от оперативен лизинг.
Последващи разходи
6.1. Последващи разходи, свързани с инвестици-
онен имот, които могат надеждно да бъдат измере-
ни и съотнесени към инвестиционния имот, се от-
разяват като увеличение на балансовата му стой-
ност, когато водят до увеличаване на очакваните
икономически изгоди спрямо първоначално пред-
видените. Такива са разходите, които водят до:
а) увеличаване на полезния срок на годност на
инвестиционния имот;
б) увеличаване използваемостта на инвестици-
онния имот;
в) подобряване качеството на инвестицион-
ния имот;
г) разширяване на възможностите за ползване
на инвестиционния имот;
д) съкращаване на разходите, свързани с инвес-
тиционния имот.
Всички други последващи разходи трябва да
бъдат признати като текущи разходи за периода,
през който са понесени.
6.2. Когато в балансовата стойност на един
инвестиционен имот вече е отразена загуба на
бъдещи икономически изгоди, последващите раз-
ходи за възстановяване на бъдещите икономичес-
ки изгоди, очаквани от актива, се добавят към
балансовата стойност.