Държавен вестник, бр. 15, 2010 г., стр. 9

БРОЙ  15	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
(2) Когато във връзка с признаването и 
изпълнението на решение за конфискация или 
отнемане Република България е направила раз­
ходи, които счита за големи или прекомерни, 
тя може да предложи на издаващата държава 
разделяне на разходите.
Г л а в а  в т о р а
ПРИЗНАВАНЕ, ИЗПЪЛНЕНИЕ И ИЗПРА­
ЩАНЕ НА РЕШЕНИЯ ЗА КОНФИСКАЦИЯ 
ИЛИ ОТНЕМАНЕ
Раздел I
Условия и ред за признаване и изпълнение 
в Република България на решения за кон­
фискация или отнемане, постановени в друга 
държава – членка на Европейския съюз
Условия за признаване и изпълнение
Чл. 14. (1) Решения за конфискация или от­
немане, постановени в друга държава – членка 
на Европейския съюз, се признават и изпълняват 
в Република България, ако се отнасят за дея­
ния, които съставляват престъпления, за които 
се предвижда конфискация и по българското 
законодателство, независимо от елементите на 
състава им по законодателството на издаващата 
държава.
(2) Двойна наказуемост не се изисква за 
следните престъпления, ако в издаващата дър­
жава те са наказуеми с лишаване от свобода с 
максимален размер не по-малко от три години:
1. участие в организирана престъпна група;
2. тероризъм;
3. трафик на хора;
4. сексуална експлоатация на деца и детска 
порнография;
5. незаконен трафик на наркотични и пси­
хотропни вещества;
6. незаконен трафик на оръжия, боеприпаси 
и взривни вещества;
7. корупция;
8. измама, включително такава, която засяга 
финансовите интереси на Европейския съюз по 
смисъла на Конвенцията за защита на финан­
совите интереси на Европейските общности от 
26 юли 1995 г.;
9. изпиране на имущество, придобито от 
престъпление;
10. подправяне на парични знаци, включи­
телно евро;
11. компютърни престъпления и престъпле­
ния, свързани с компютри;
12. престъпления против околната среда, 
включително незаконен трафик на застрашени 
животински видове и на застрашени растителни 
видове и разновидности;
13. подпомагане на незаконно влизане и 
пребиваване;
14. убийство, тежка телесна повреда;
15. незаконна търговия с човешки органи 
и тъкани;
16. отвличане, противозаконно лишаване от 
свобода и вземане на заложници;
17. расизъм и ксенофобия;
18. организиран или въоръжен грабеж;
19. незаконен трафик на предмети на кул­
турата, включително антични предмети и про­
изведения на изкуството;
20. мошеничество;
21. рекет и изнудване;
22. подправяне и пиратство на изделия;
23. подправяне на административни доку­
менти и търговия с тях;
24. подправяне на платежни средства;
25. незаконен трафик на хормонални веще­
ства и други стимулатори на растежа;
26. незаконен трафик на ядрени или ради­
оактивни материали;
27. трафик на противозаконно отнети пре­
возни средства;
28. изнасилване;
29. палеж;
30. престъпления под юрисдикцията на 
Международния наказателен съд;
31. незаконно отвличане на летателни сред­
ства или кораби;
32. саботаж.
(3) Не може да се откаже изпълнение на 
решение за конфискация или отнемане във 
връзка с данъци, такси, мита или валутен обмен 
на основание, че българското законодателство 
не предвижда същия вид данък или такса или 
не урежда по същия начин данъците, таксите, 
митата или валутния обмен както законода­
телството на издаващата държава.
(4) Съдът признава решение за конфис­
кация или отнемане, при условие че имуще­
ството – предмет на решението, се намира 
на територията на Република България или 
лицето, срещу което е постановено решението, 
притежава имущество, получава доходи или 
има местоживеене или обичайно пребиваване, 
а за юридическото лице – седалище, адрес на 
управление или адрес за кореспонденция, на 
територията на Република България.
Подсъдност
Чл. 15. (1) Решение за конфискация или 
отнемане се признава от окръжния съд по мес­
тоживеенето или обичайното пребиваване на 
лицето, а за юридическото лице – по седалище, 
адрес на управление или адрес за кореспонден­
ция, на територията на Република България.
(2) Решение за конфискация или отнемане 
на конкретно имущество или на парична сума 
се признава от окръжния съд по местонахож­
дението на имуществото или по мястото на 
източника на доходи. 
(3) Ако в подлежащото на конфискация или 
отнемане имущество са включени повече от 
един недвижим имот, решението се признава 
от окръжния съд по местонахождението на 
имота с най-висока данъчна оценка.