Държавен вестник, бр. 31, 2019 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  31
ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. „Пилотаж (пилотско провеждане)“ е 
морско-техническа услуга за насочване на 
плавателния съд от пилот или от пилотска 
станция, за да се даде възможност за безопасно 
влизане или излизане на плавателния съд по 
водните пътища за достъп до пристанището 
или за безопасно корабоплаване в рамките 
на пристанището.
2. „Пилотска дейност“ е дейността на 
пилотските организации по предоставяне на 
пилотаж.
3. „Поставяне на кораби борд на борд“ е 
завързването на 2 кораба един за друг, като 
последният се допира с който и да е от бор­
довете си.
4. „Пилотски катер“ е плавателен съд, 
надлежно обозначен в съответствие с Кон­
венцията за международните правила за 
предпазване от сблъскване на море, 1972 г., 
подписана в Лондон на 20 октомври 1972 г. 
(ратифицирана с указ – ДВ, бр. 22 от 1975 г.) 
(ДВ, бр. 17 от 2003 г.), протоколите и кодек­
сите със задължителен характер към тях и 
предназначен за транспортиране на пилота 
до и от кораба.
§ 2. С наредбата се осигурява прилагането 
на изисквания на Регламент (ЕС) 2017/352 
на Европейския парламент и на Съвета от 
15 февруари 2017 г. за създаване на рамка 
за предоставянето на пристанищни услуги и 
общи правила за финансовата прозрачност на 
пристанищата (ОВ, L 57/1 от 3 март 2017 г.).
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 3. Пилотските организации, които до 
влизане в сила на тази наредба осъществяват 
пилотска дейност, запазват правата си до 
изтичането на срока, предвиден в заповедта 
на изпълнителния директор на Изпълнителна 
агенция „Морска администрация“, с която 
са определени като спечелили конкурса за 
избор на пилотска организация. Те прекра­
тяват дейността си не по-късно от 14 дни от 
влизането в сила на заповедта за избор на 
новата пилотска организация.
§ 4. Наредбата се издава на основание 
чл. 116, ал. 4 от Закона за морските прос­
транства, вътрешните водни пътища и прис­
танищата на Република България във връзка 
с чл. 238а, ал. 3 от Кодекса на търговското 
корабоплаване.
§ 5. С наредбата се отменя Наредба № 1 от 
2001 г. за условията и реда за осъществяване 
на пилотска дейност в Република България 
(ДВ, бр. 12 от 2001 г.).
§ 6. Наредбата влиза в сила от деня на 
обнародване в „Държавен вестник“.
Министър: 
Росен Желязков
2760
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 10187 
от 26 юли 2018 г.
по административно дело № 11057 от 2017 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – седмо отделение, в заседание 
на единадесети юни две хиляди и осемнадесета 
година в състав: председател: Таня Вачева, 
членове: Мирослава Георгиева, Юлия Раева, 
при секретар Маринела Цветанова и с учас­
тието на прокурора Вичо Станев изслуша 
докладваното от председателя Таня Вачева 
по адм. дело № 11057 от 2017 г.
Производството е по чл. 185 и сл. АПК. 
Образувано е по жалбата на Румяна Дим­
чева Петрова от София срещу Тарифата за 
таксите за социалните услуги, финансирани 
от държавния бюджет (загл. изм., ДВ, бр. 89 
от 2016 г.), утвърдена с Постановление (ПМС) 
№ 91 от 21.04.2003 г. на Министерския съвет. 
Жалбоподателката оспорва тарифата в нейната 
цялост, като твърди, че същата противоречи на 
чл. 60, ал. 1 и чл. 120, ал. 2 от Конституцията 
на Република България, чл. 6, ал. 1 от КРБ, 
чл. 1, ал. 1 и 2 от Закона за социално подпо­
магане (ЗСП), чл. 2 от Закона за интеграция 
на хората с увреждания (ЗИХУ).
Според жалбоподателката незаконосъоб­
разно в даденото в § 1 от ДР на Тарифата 
определение на понятието „доход“, включващ 
всички доходи на лицето, с уредените в 10 точки 
изключения, не е предвидено изключение и на 
лицата с доходи под определената от държава­
та линия на бедност съгласно Методологията 
за определяне и актуализиране на линията 
на бедността в страната. Жалбоподателката 
твърди, че порокът на Тарифата се изразява 
не в наличието, а в липсата на регулация на 
случаите, в които нуждаещи се от социалните 
услуги лица имат единствен доход, който е под 
линията на бедност в страната. Иска отмяна 
на атакувания акт като незаконосъобразен, 
приет в нарушение на предвидената в Закона 
за нормативните актове процедура, в противо­
речие с Конституцията на Република България 
и на нормативни актове от по-висока степен. 
Ответникът – Министерският съвет на 
Република България, чрез пълномощник, 
оспорва жалбата като недопустима, алтерна­
тивно като неоснователна. 
Заинтересованата страна – министърът на 
труда и социалната политика, чрез пълномощ­
ник, оспорва жалбата като неоснователна. 
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура дава мотивирано 
заключение за частична недопустимост на 
оспорването. По отношение оспорването на 
чл. 2, ал. 1, т. 13 от Тарифата за таксите за