Държавен вестник, бр. 65, 2018 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  65
В тази категория според доклада попадат и 
хората, които не отговарят на това, което 
обществото е определило като принадлежащо 
към категориите „мъже“ и „жени“.
Въпреки че не урежда конкретно правата 
на самите „трансджендър“ хора („transgender 
people“), Конвенцията е и първият между­
народен договор, подписан от Република 
България, който изрично включва признака 
„идентичност, основана на пола“ в чл. 4, § 3 
като основание за недопускане на дискрими­
нация. Трябва да се подчертае, че в израза 
„идентичност, основана на пола“ („gender 
identity“/„l’identité de genre“) става дума не за 
„пол“ като биологична категория, а за „пол“ 
(„gender“) при смисъла, вложен в така даде­
ната дефиниция на понятието в чл. 3, буква 
„в“ от Конвенцията. Конвенцията не дава 
определение за „идентичност, основана на 
пола“ („gender identity“/„l’identité de genre“). 
Обяснителният доклад към Конвенцията (§ 53) 
определя „половата идентичност“, както след­
ва: „Определени групи физически лица могат 
също да се сблъскат с дискриминация въз 
основа на тяхната полова идентичност, което 
с прости думи означава, че полът, с който 
те се идентифицират, не е в съответствие с 
пола, който им е отреден по рождение. Това 
включва някои категории лица, като напри­
мер транссексуалните лица, трансвестити, 
травестити и други групи от хора, които не 
отговарят на това, което обществото е опре­
делило като принадлежащо към категорията 
на „мъжете“ или „жените“.“
Предвид липсата на определение за по­
нятието „gender identity“/„l’identité de genre“ 
(„идентичност, основана на пола“) в Конвен­
цията, неговото съдържание следва да бъде 
разбирано освен чрез Обяснителния доклад, 
така и в светлината на политиката на Съве­
та на Европа за защита на някои права на 
„трансджендър“ лицата. Актовете на Съвета 
на Европа, посочени по-горе, насочени срещу 
дискриминацията и насилието въз основа на 
сексуална ориентация и полова идентичност, 
несъмнено служат за изясняване на смисъла, 
вложен в понятията „gender“ („пол“) и „gender 
identity“ („идентичност, основана на пола“), в 
контекста на подхода на Съвета на Европа за 
насърчаване на разбирането, че биологичното 
и социалното измерение на пола не са нераз­
ривно свързани и съществуват независимо 
едно от друго, за възможността на хората за 
полово самоопределяне, както и с оглед га­
рантиране от държавата на цялостно правно 
признаване на смяната на пола.
Анализът на термините „gender“/„genre“, 
преведен на български език веднъж като „пол“ 
и втори път като „социален пол“, и „gender 
identity“/„l’identité de genre“, преведен на бъл­
гарски език като „идентичност, основана на 
пола“, сочи, че понятията са свързани и следва 
да бъдат разбирани едно чрез друго. Понятие­
то „gender“/„genre“ със съдържание „социално 
изградени роли, поведения, дейности и харак­
теристики, които определено общество смята 
за подходящи за жените и за мъжете“ отразява 
определени социални и културни представи за 
мъжете и жените, изградени в дадено обще­
ство към определен момент. Тези представи 
търпят развитие до степен, че по-новите могат 
да изключат по-старите, като например, че 
полът е биологично детерминиран. От тази 
гледна точка един биологичен мъж може да 
има „gender“/„genre“ на жена и обратно. Това 
води до възможността за избор на индивида по 
своя воля на различна „идентичност, основана 
на пола“, която може и да не съвпада с биоло­
гичната. Така изложеното разбиране изразява 
аспекти на „джендър-идеологията“ – сбор от 
идеи, убеждения и вярвания, че биологично 
детерминираните характеристики на пола са 
ирелевантни, а има значение само половата 
самоидентификация.
Липсата на единно разбиране за понятието 
„gender“/„genre“ се илюстрира и от активната 
обществена и политическа дискусия по въ­
проса „за“ или „против“ джендър-идеологи­
ята, която тече повече от две десетилетия в 
десетки държави.
Както беше посочено, Конвенцията използва 
две понятия за пол – „sex“ и „gender“. Когато 
въвежда израза „идентичност, основана на 
пола“, той произтича от идеята, че социалното 
измерение на пола е независимо от биологич­
ното. Дистанцирането от понятието „пол“ като 
биологичен признак – мъж/жена, отдалечава 
Конвенцията от декларираните в нея цели за 
защита на жените от всички форми на насилие. 
Вътрешното противоречие в Конвенцията е 
очевидно при съпоставяне на декларираните в 
чл. 1 цели на Конвенцията и нейното заглавие 
с така дадената в Конвенцията дефиниция за 
„пол“. Впрочем самото определение за поняти­
ето „пол“ би било ненужно, ако декларираната 
цел на международния договор в действител­
ност съответстваше на неговото наименование
„…за превенция и борба с насилието над жени…“. 
Тази двупластовост на понятийния апарат, на 
смисъла, вложен в използваните понятия, на 
практика не води до постигане на равенство 
между половете, а заличава разликите между 
тях, с което принципът на равенство изгубва 
смисъла си.
Правното равенство между половете е 
провъзгласено на конституционно ниво в 
чл. 6, ал. 2 от Основния закон. То не означава 
еднакво третиране на двата пола, а изисква 
съобразяване с биологичните особености и 
различията между тях. Полът е сред изрично 
установените в чл. 6, ал. 2 от Конституцията 
признаци, въз основа на които не се допускат 
привилегии или ограничения в правата (Реше­
ние № 1 от 27.01.2005 г. по к. д. № 8/2004 г.). 
Конституционният текст разглежда биоло­
гичния пол като понятие с ясно юридическо