Държавен вестник, бр. 68, 2007 г., стр. 28

С Т Р .  28
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
Чл. 8. (1) При проектирането на сгради и
съоръжения в земетръсни райони се спазват
следните основни изисквания:
1. терените за строителство се избират с
възможно най-малка сеизмична опасност, като
сградите се разполагат в тях така, че осигурява-
нето им срещу сеизмични въздействия да е свър-
зано с най-малки разходи;
2. конструктивните схеми се избират симет-
рични с равномерно разположени маси и кора-
вини в план по отношение на две взаимнопер-
пендикулярни направления, като се спазват
следните критерии за регулярност в план и по
височина:
а) очертанието на сградата в план да няма
разчленени форми, като H, I, Х и т.н.; общият
размер на вътрешните ъгли или ниши в едно
направление да не превишава 25 на сто от вън-
шния размер на сградата в план в съответното
направление;
б) коравината на подовите конструкции в
равнината им да е достатъчно голяма в сравне-
ние с коравината на вертикалните конструктив-
ни елементи, така че деформацията на подова-
та конструкция да има малко влияние върху
разпределението на силите между вертикални-
те конструктивни елементи;
в) максималното преместване в направле-
нието на сеизмичните сили да не превишава
средното етажно преместване с повече от 20 на
сто в случай на  разпределение на сеизмичната
сила, приложена върху който и да е етаж със
случаен ексцентрицитет;
г) всички конструкции, поемащи хоризон-
тални натоварвания (шайби, ядра, рамки и др.),
да преминават без прекъсване от фундаменти-
те им до върха на сградата или да имат отстъпи
на различни височини към върха от съответна-
та зона на сградата;
д) коравината и масата на отделните етажи
да остават постоянни или да се намаляват пос-
тепенно без резки промени от основата до вър-
ха на сградата;
3. сградите със сложни форми или с големи
размери в план, както и сградите с различни
конструктивни схеми, системи и етажност се
разделят със земетръсни фуги съгласно чл. 30;
4. осигурява се директно предаване на вер-
тикалните и хоризонталните натоварвания вър-
ху основите и пространствено действие на кон-
струкциите;
5. създават се условия, осигуряващи възмож-
ност за развитието на пластични деформации в
конструкциите, без това да води до загуба на
обща устойчивост на сградата при сеизмични
въздействия.
(2) Не се допускат архитектурни решения на
строежите, при които:
1. не може да се постигне конструктивно
осигуряване срещу сеизмични въздействия;
2. съществува особена чувствителност на
конструкциите при сеизмични въздействия.
Чл. 9. Сглобяемите конструкции се проек-
тират при възможност с едроразмерни елемен-
ти, свързани помежду им, а стоманобетонните
конструкции се проектират и с елементи, които
са замонолитени в местата на съединенията.
Между стенните и други подобни елементи се
предвиждат непрекъснати или гъсто разполо-
жени връзки. Проектирането на връзки, които
предизвикват концентрация на напреженията
в отделни места на елементите, следва да се
ограничава. Местата на съединенията се разпо-
лагат при възможност извън зоната на макси-
малните усилия.
Г л а в а  в т о р а
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЕИЗМИЧНИТЕ СИЛИ
Чл. 10. (1) Конструкциите на сградите и
съоръженията се изчисляват задължително и
за действието на сеизмични сили. Конструк-
циите се оформят с равнинни или простран-
ствени динамични модели. Изчислените се-
измични сили се приемат като еквивалентни
статични натоварвания в приетите направле-
ния, приложени в местата на съсредоточени-
те маси.
(2) Сеизмичните въздействия могат да имат
произволно направление в пространството. За
сгради и съоръжения с правоъгълна форма
може да се приеме, че сеизмичните въздей-
ствия действат поотделно в направление на
надлъжните и напречните им оси. За сгради и
съоръжения със сложна геометрична форма
се отчитат най-опасните за дадена конструк-
ция или за нейните елементи направления на
действие на сеизмичните въздействия. В този
случай задължително се изследва простран-
ственото трептене на конструкцията, включ-
ващо и усукването.
(3) Вертикалното сеизмично въздействие се
отчита при изчисляването на:
1. хоризонтални и наклонени конзолни кон-
струкции;
2. горното строене на мостови конструкции;
3. рамки, дъги, ферми, пространствени пок-
ривни конструкции на сгради и съоръжения с
отвор 24 m и по-голям;
4. сгради и съоръжения срещу обръщане и
хлъзгане;
5. тухлени и каменни конструкции.
Чл. 11. (1) Сеизмичните сили спадат към
особените натоварвания. Съчетанията от на-
товарвания, включващи сеизмични сили, се
отнасят към извънредните съчетания. Коефи-
циентът на съчетание за усилията от сеизмич-
ните въздействия се приема 1,0. За усилията
от останалите натоварвания коефициентът на
съчетание се определя съгласно Наредба № 3
от 2004 г. за основните положения за проек-
тиране на конструкциите на строежите и за
въздействията върху тях (обн., ДВ, бр. 92 от
2004 г.; попр., бр. 98 от  2004 г.; изм. и доп.,
бр. 33 от  2005 г.).