Държавен вестник, бр. 7, 2015 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
Чл. 26. Висшите училища и Военноме-
дицинската академия изпращат в Минис-
терството на здравеопазването копие на 
заповедта за прекъсване или прекратяване на 
обучението за придобиване на специалност 
в 7-дневен срок от издаването є.
Чл. 27. (1) Когато лечебното заведение 
или националният център по проблемите на 
общественото здраве престане да отговаря 
на условията за база за обучение по чл. 5, 
ал. 2, трудовите договори със специализан-
тите се прекратяват. 
(2) В случаите по ал. 1 лечебното заве-
дение или националният център издава на 
специализанта удостоверение за преминатото 
до момента практическо обучение за при-
добиване на специалност и му предоставя 
заверено копие на документите, удостоверя-
ващи преминатото обучение.
(3) Специализантът има право да сключи 
трудов договор с друга база за обучение и да 
продължи своето обучение за придобиване 
на специалност.
(4) Времето, през което медицински или 
немедицински специалист работи в лечебно 
заведение или национален център по про-
блемите на общественото здраве, което не е 
база за обучение по съответната специалност, 
не се зачита за обучение за придобиване на 
специалност. 
Г л а в а  т р е т а
ПРОВЕЖДАНЕ НА ДЪРЖАВЕН ИЗПИТ
Чл. 28. До държавен изпит за специал-
ност се допускат специализантите, които са 
изпълнили съответната учебна програма и 
индивидуален учебен план в срок до 28 фев-
руари за майска сесия и в срок до 30 сеп-
тември за декемврийска сесия. Преценката 
за това, дали е изпълнена утвърдената от 
министъра на здравеопазването учебна про-
грама, се извършва при условия и по ред, 
определени от висшето училище по чл. 14, 
ал. 2, регистрирало специализанта и издало 
книжката за специализация.
Чл. 29. (1) Министърът на здравеопаз-
ването веднъж на три години със заповед 
утвърждава състава на изпитните комисии 
за държавен изпит за специалност.
(2) По всяка специалност се утвърждават 
не повече от две комисии, като всяка комисия 
се състои от не повече от 10 души.
(3) Съставът на всяка изпитна комисия 
за държавен изпит за специалност включва 
председател и не по-малко от двама членове, 
които заемат академична длъжност „доцент“ 
или „професор“ или притежават научна сте-
пен „доктор на науките“.
Чл. 30. (1) Предложения за състава на 
изпитните комисии се правят не по-къс-
но от 20 декември на предходната година 
от ръководителите на висшите училища 
и националните центрове по проблемите 
на общественото здраве, а по военномеди-
цинските специалности – от началника на 
Военномедицинската академия.
(2) Към предложенията се прилагат копия 
на свидетелствата за призната специалност, 
копия на документи, удостоверяващи, че ли-
цата заемат академична длъжност „доцент“ 
или „професор“ или притежават научна 
степен „доктор на науките“.
Чл. 31. (1) Председателят на всяка изпитна 
комисия осигурява равномерното участие на 
всеки от членовете за съответните сесии, 
като изготвя разпределение по дати и ги 
включва на ротационен принцип. 
(2) Разпределението се изпраща на чле-
новете на комисиите не по-късно от 14 дни 
преди първата изпитна дата, като се посочват 
мястото, датата и часът на провеждане на 
всеки изпит. Копие от разпределението се 
изпраща в същите срокове до Министерството 
на здравеопазването и до висшите училища.
Чл. 32. (1) Държавните изпити за специал-
ност се организират ежегодно и се провеждат 
в две изпитни сесии: от 1 до 31 май и от 
1 до 31 декември.
(2) Специализантите имат право на едно 
явяване на държавен изпит за специалност 
в рамките на една изпитна сесия.
Чл. 33. (1) За допускане до държавен изпит 
специализантите подават лично заявление до 
ректора на висшето училище, регистрирало 
специализанта и издало книжката за специ-
ализация. Специализантите по военномеди-
цински специалности подават заявление до 
началника на Военномедицинската академия.
(2) Заявлението по ал. 1 се подава от 
1 до 28 февруари за изпитната сесия през 
май и от 1 до 30 септември за изпитната 
сесия през декември.
(3) Към заявлението за допускане до дър-
жавен изпит се прилагат следните документи:
1. книжка за специализация;
2. документ, издаден от базата за обучение, 
удостоверяващ изпълнението на учебната 
програма, включително извършените опера-
ции, манипулации и други, когато съгласно 
учебната програма се изисква изпълнението 
на определен брой медицински дейности;
3. удостоверения за преминатите модули 
или раздели от учебната програма, които са 
проведени извън базата за обучение;
4. удостоверения за проведеното теоре-
тично обучение;
5. атестат от ръководителя на специали-
занта за практическата дейност, реализирана 
по време на обучението и изпълнението на 
индивидуалния учебен план, и списък с при-
добитите от специализанта компетентности 
и умения.