Държавен вестник, бр. 7, 2015 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
години, от които теоретично обучение – 8 ме-
сеца, и практическо обучение – 28 месеца.
(2) В продължителността на практическото 
обучение по ал. 1 се включват най-малко 
6 месеца обучение в акредитирано лечебно 
заведение за болнична помощ и най-малко 
6 месеца – в амбулатория за първична ме-
дицинска помощ, акредитирана за обучение 
по „Обща медицина“.
Чл. 17. (1) Базите за обучение обявяват 
целогодишно, включително на интернет 
страниците си, свободните длъжности за 
специализанти, които могат да бъдат: „ле-
кар, специализант по …“, „лекар по дентална 
медицина, специализант по …“, „фармацевт, 
специализант по …“, „медицинска сестра, 
специализант по …“, „акушерка, специализант 
по …“, „фелдшер, специализант по …“, „реха-
билитатор, специализант по …“, „инспектор 
по обществено здраве, специализант по …“. 
За лицата с немедицинско образование се 
обявява подходяща за тях длъжност за спе-
циализант.
(2) В 14-дневен срок базите за обучение 
уведомяват Министерството на здравеопазва-
нето за обявените от тях свободни длъжности 
за специализанти.
(3) Заемането на длъжностите по ал. 1 се 
извършва в съответствие с изискванията на 
Кодекса на труда.
(4) Времето, през което лекарите, лека-
рите по дентална медицина, фармацевтите, 
медицинските сестри, акушерките, фелдше-
рите, рехабилитаторите и инспекторите по 
обществено здраве работят по трудов договор 
с база за обучение на длъжност, различна от 
посочената в ал. 1, не се зачита за обучение 
за придобиване на специалност.
Чл. 18. (1) Приемът на специализанти 
по неклинични специалности се извършва 
след проведен конкурс по документи по ред, 
определен от висшите училища.
(2) Местата за специализанти по ал. 1 се 
определят от ректора на висшето училище 
или определено от него длъжностно лице.
(3) Предложения за места по ал. 2 до 
висшето училище, с което имат сключен до-
говор за обучение на специализанти, подават 
и националните центрове по проблемите на 
общественото здраве и Военномедицинска-
та академия, които извършват обучение по 
съответната специалност.
(4) Редът и сроковете за подаване на 
предложенията по ал. 3 се определят от 
висшите училища.
(5) Висшите училища обявяват на интернет 
страниците си определените от тях места за 
специализанти по неклинични специалности.
(6) Приемът на специализанти по воен-
номедицински специалности се извършва 
след проведен конкурс по документи по ред, 
определен от Военномедицинската академия.
Чл. 19. (1) Гражданите на държава – член-
ка на Европейския съюз, другите държави 
от Европейското икономическо пространство 
и Швейцария, придобили професионалната 
си квалификация в държава, различна от 
Република България, могат да започнат обу-
чение за придобиване на специалност след 
признаване на професионалната им квали-
фикация по реда на Закона за признаване 
на професионални квалификации.
(2) Чужденците, извън тези по ал. 1, могат 
да кандидатстват за обучение за придобиване 
на специалност в системата на здравеопаз-
ването при следните условия:
1. владеят български език и професионал-
ната терминология на български език и имат 
призната професионална квалификация по 
медицинска професия по реда на Закона за 
признаване на професионални квалификации 
в случаите по чл. 186, ал. 3, т. 2 от Закона 
за здравето, или
2. владеят български език и професио-
налната терминология на български език и 
успешно са положили изпит в случаите по 
чл. 186, ал. 3, т. 3, буква „а“ от Закона за 
здравето.
(3) Лицата, придобили професионална 
квалификация по немедицинска професия 
в чужбина, могат да кандидатстват за обу-
чение за придобиване на специалност след 
признаване на висшето им образование по 
реда на Закона за висшето образование.
Чл. 20. (1) Ръководителят на базата за 
обучение определя за ръководител на спе-
циализанта лице с призната съответна спе-
циалност и трудов стаж по нея не по-малко 
от 5 години.
(2) Ръководителят на специализанта:
1. изработва индивидуален учебен план в 
срок до един месец от сключването на трудо-
вия договор или от издаването на заповедта 
за провеждане на обучението, който включва 
и списък със задължителните умения и ком-
петентности, които специализантът следва 
да придобие по време на обучението си; 
индивидуалният учебен план се утвърждава 
от ръководителя на базата за обучение;
2. участва в провеждането на колокви-
умите;
3. контролира и съдейства за изпълнението 
на изискваните по учебната програма прак-
тически дейности (изследвания, операции, 
манипулации и други);
4. оценява напредъка на специализанта 
в края на всяка година от обучението на 
специализанта и отбелязва задължителните 
умения и компетентности, които специали-
зантът е овладял до момента;
5. изготвя атестат за практическата дей-
ност, реализирана по време на обучението и 
изпълнението на индивидуалния учебен план;