Държавен вестник, бр. 81, 2021 г., стр. 39

БРОЙ  81	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
са финансирани със средства от европейските 
структурни и инвестиционни фондове или с 
други публични средства. Изложил е съобра­
жения, че цел на финансирането на дейности 
по осигуряване на достъпна жилищна среда е 
да се осигури възможност на максимален брой 
нуждаещи се хора с увреждания да се възполз­
ват, като им се съдейства за подобряването на 
условията на живот и следователно резонно 
е изискването за избягване на дублиране на 
финансирането по отношение на едни и същи 
нуждаещи се лица.
При тези фактически и правни съображе­
ния съдът е постановил обжалвания резултат.
Върховният административен съд, петчленен 
състав, намира, че касационната жалба е час­
тично основателна по следните съображения:
Правилно тричленният състав е приел, че 
разпоредбите на чл. 1, ал. 3 и 4 от Програмата 
изцяло съответстват на чл. 48, ал. 4 ППЗХУ. 
По същината си текстовете на чл. 1, ал. 3 и 4 
от Програмата повтарят в различна редакция 
съдържанието на чл. 48, ал. 4 ППЗХУ, поради 
което и не биха могли да противоречат на 
разпоредбата на правилника. Не е налице 
несъответствие на възприетия в чл. 1, ал. 3 и 
4 проектен принцип за разпределяне на финан­
совите средства по Програмата с принципите 
по чл. 5 и 9 КПХУ. В чл. 5 КПХУ е закрепен 
принципът на равенство и забрана на дискри­
минация, според който държавите – страни по 
настоящата конвенция, признават, че всички 
хора са равни пред закона и имат право на 
еднаква закрила и еднакво третиране от закона. 
Член 9 КПХУ предписва държавите – страни 
по конвенцията, да предприемат подходящи 
мерки за осигуряване за хората с увреждания 
на равен достъп до елементите на физическата 
среда, транспорта, комуникациите, информа­
ционните технологии и до всички останали 
удобства и услуги. Националният законода­
тел е предвидил аналогични по съдържание 
права на достъп на хората с увреждания в 
чл. 53, ал. 1 ЗХУ, съгласно който хората с 
увреждания имат право на равен достъп до 
физическата среда на живеене, труд и отдих, 
лична мобилност, транспорт, информация и 
комуникации, включително до информацион­
ни и комуникационни системи и технологии, 
както и до всички останали удобства и услуги 
за обществено обслужване в урбанизираните 
територии. Достъпът се осъществява чрез 
идентифициране и премахване на всякакви 
пречки и прегради пред достъпността, които 
се отнасят към изброените в чл. 53, ал. 2, 
т. 1 – 6 ЗХУ компоненти. В чл. 56, ал. 1 ЗХУ 
е предвидено, че физическите и юридическите 
лица, собственици на елементи на достъпната 
среда, сгради и съоръжения, може да бъдат 
финансирани за дейности за изграждане на 
достъпна среда за хора с увреждания по На­
ционалната програма за достъпна жилищна 
среда и лична мобилност. Условията и редът 
за финансиране по ал. 1 се определят с пра­
вилника за прилагането на закона.
По силата на законовата делегация в чл. 48, 
ал. 2 – 4 ППЗХУ е посочено, че Финансовата 
и административната рамка при реализиране 
на допустимите дейности се урежда в Нацио­
налната програма за достъпна жилищна среда 
и лична мобилност. Националната програма за 
достъпна жилищна среда и лична мобилност 
се утвърждава от министъра на труда и соци­
алната политика. Изпълнението на Национал­
ната програма за достъпна жилищна среда и 
лична мобилност се осъществява на проектен 
принцип в рамките на одобрените бюджетни 
средства за съответната година. Финансирането 
на Програмата се осъществява със средства от 
държавния бюджет, чийто размер се определя 
от Министерския съвет. С Постановление № 381 
от 30.12.2019 г. за изпълнението на държавния 
бюджет на Република България за 2020 г. и с 
Постановление № 408 на МС от 23.12.2020 г. 
за изпълнението на държавния бюджет на Ре­
публика България за 2021 г. за Националната 
програма за достъпна жилищна среда и лична 
мобилност са определени бюджетни средства в 
размер 2 000 000 лв. Определените бюджетни 
средства не могат да бъдат трансферирани от 
една бюджетна година в друга. Законосъобраз­
ното и недискриминационно разпределение на 
този финансов ресурс изисква да бъде разпре­
делен за съответната календарна година между 
правоимащите лица въз основа на еднакви 
критерии и условия, при които ще бъдат оце­
нени постъпилите проектни предложения. В 
този контекст разпределението на финансови­
те средства на проектен принцип дава равна 
възможност на адресатите на Националната 
програма да кандидатстват за финансиране по 
компонентите за финансова помощ, което е в 
съответствие с целите и принципите на Закона 
за хората с увреждания и визираните текстове 
от Конвенцията за правата на хората с увреж­
дания. Застъпваната теза от касатора за даване 
на възможност да се кандидатства през цялата 
текуща година всъщност би довела до разпре­
деление на финансовия ресурс в зависимост от 
поредността на кандидатстване до изчерпване 
на финансовите средства по Програмата, кое­
то не съответства на целите и принципите за 
равен достъп до финансовата помощ.
Съгласно чл. 3, ал. 1 Програмата се реали­
зира в два компонента, както следва:
Компонент 1 „Достъпна жилищна сре­
да“ – за финансиране изпълнението на инвес­
тиционни проекти за изграждане на достъпна 
среда в съществуващи жилищни сгради и при­
лежащите им пространства, която се ползва 
безвъзмездно и по нестопански начин.
Компонент 2 „Лична мобилност“ – за 
приспособяване на лично моторно превозно 
средство, необходимо за осигуряване на лич­
ната мобилност на човек с трайно увреждане.
Предмет на обжалване пред тричленния 
състав са били разпоредби от Националната 
програма във връзка с реализирането и на 
двата компонента.
Оспорените разпоредби на чл. 7, чл. 8, ал. 1, 
чл. 10, ал. 3, т. 1 и 9, чл. 11, ал. 2, чл. 12, отделно 
чл. 12, ал. 1, т. 1 и 4 от Националната програ­
ма са във връзка с допустимото финансиране, 
финансовата рамка, условията за допустимост 
и критериите за оценка на допуснатите про­
ектни предложения по Компонент 1.