Държавен вестник, бр. 65, 2005 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  65
1.2. Измерванията се провеждат при нормални
и устойчиви работни условия, като се осигурява
необходимото захранване на двигателя с въздух.
Двигателят трябва да е разработен съобразно пре-
поръките на производителя. В горивните камери
се допуска да има нагар, но само в ограничени
количества.
Изпитвателните условия, като температура на
засмуквания въздух (т. 3.2.1 на приложение № 12),
трябва да са възможно най-близки до еталонните,
за да се намали коефициентът на корекция.
1.3. Температурата на всмуквания от двигате-
ля въздух (въздух на околната среда) трябва да се
измерва най-много до 0,15 m от входния отвор на
въздушния филтър или когато няма филтър—до
0,15 m от гърловината за всмукване. Термометъ-
рът или термодвойката трябва да са защитени от
топлинното излъчване и да са разположени пря-
ко във въздушния поток. Те трябва да са защите-
ни от пръскане с горивото. За да се получи доста-
тъчно достоверна средна стойност на температу-
рата, трябва да се използват достатъчен брой
точки на замерване.
1.4. Оборотите по време на измерване не тряб-
ва да се отклоняват от избраните с повече от ± 1 %.
1.5. Отчетите за натоварването от спирачката
при изпитването се правят на динамометъра, ко-
гато температурата на двигателя достигне зададе-
ната стойност, като оборотите се поддържат види-
мо постоянни.
1.6. Едновременно се отчитат спирачното на-
товарване, разходът на гориво и температурата на
всмуквания въздух, последователно, като при от-
четите за целите на измерването се приема сред-
ното на две постоянни стойности, които не се раз-
личават с повече от 2 % по отношение на спирач-
ното натоварване и разхода на гориво.
1.7. Отчетите на разхода на гориво започват,
когато двигателят достигне специфични обороти.
Когато се използва автоматично устройство за
измерване на оборотите на двигателя и разхода на
горивото, замерването продължава най-малко 10 s,
а при ръчно устройство продължителността е най-
малко 20 s.
1.8. Когато двигателят се охлажда с течност,
нейната температура при изходящия отвор на дви-
гателя трябва да се поддържа в рамките на ± 5 °К
от горната зададена температура на термостата,
определена от производителя. Когато производи-
телят не посочва никакви стойности, отчетената
температура трябва да бъде 353 К ± 5 К.
При двигатели с въздушно охлаждане отчете-
ната температура при шайбата на свещта трябва
да бъде определената от производителя темпера-
тура ± 10 К. Ако производителят не е определил
температура, отчетената трябва да е 483 К ± 10 К.
1.9. Температурата при шайбите на свещите при
двигатели с въздушно охлаждане се измерва с тер-
мометър, който се състои от термодвойка и уплът-
нителен пръстен.
1.10. Температурата на горивото при входа на
горивовпръскащата помпа или карбуратора се под-
държа в рамките, установени от производителя.
1.11. Температурата на смазочното масло, из-
мерена в маслоутаителя на картера или при изхо-
дящия отвор на маслоохладителя, когато има та-
къв, трябва да бъде в рамките, установени от про-
изводителя.
1.12. Температурата на отработилите газове се
измерва под прав ъгъл спрямо изпускателния (те)
фланец (ци) или изпускателния (те) колектор (и).
1.13. Използваното гориво е описано в т. 2.3.12
на приложение № 12.
1.14. Когато не е възможно да се използва
стандартен изпускателен шумозаглушител, за
изпитанието ще се използва устройство, което
е съвместимо с нормалните обороти на двига-
теля, според указанията на производителя. По-
специално, когато двигателят е в работно със-
тояние в изпитвателната лаборатория, система-
та на екстрактора на отработилите газове не
трябва да предизвиква увеличаване в налягане-
то в изпускателния трак, различно от атмосфер-
ното налягане с повече от ±740 Ра (7,4 mbar),
при точката, където смукателната система се
съединява с изпитвателния стенд, освен ако
преди изпитването производителят нарочно е
посочил наличието на разреждане преди изпит-
ването, в който случай се използва по-ниското
от двете налягания.
Приложение № 15
към чл. 13, ал. 1
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ МЕТОДИТЕ ЗА ИЗМЕР-
ВАНЕ НА МАКСИМАЛНИЯ ВЪРТЯЩ МОМЕНТ
И МАКСИМАЛНАТА МОЩНОСТ НЕТО НА
ДВИГАТЕЛ СЪС ЗАПАЛВАНЕ ЧРЕЗ СГЪСТЯ-
ВАНЕ ЗА МПС
1. Точност при измерванията на въртящия мо-
мент и мощността при пълно натоварване на дви-
гателя.
Точността при измерване на различните пара-
метри за определяне на въртящия момент и мощ-
ността трябва да бъде, както следва:
1.1. Въртящ момент: ± 1 %1 ;
1.2. Обороти: ±1 %; Оборотите се измерват с
автоматично синхронизиращ оборотомер и хроно-
метър (или времеизмервател).
1.3. Разход на гориво: ±1 % от измерената кон-
сумация.
1.4. Температура на горивото: ± 2 К.
1.5. Температура на входящия въздух в двигате-
ля: ± 2 K.
1.6. Барометрично налягане: ± 100 Pa.
1.7. Налягане във всмукателния колектор: ± 50
Ра (забележка 1а по таблица № 3).
1.8. Налягане в изпускателната тръба: ± 200 Pa
(забележка 1б по таблица № 3).
2. Изпитване за измерване на максимален вър-
тящ момент и максимална мощност нето.
2.1. Допълнителни устройства:
2.1.1. Допълнителни устройства, които трябва
да бъдат монтирани:
В случай на изпитване устройствата, изброе-
ни в таблица № 3, които са необходими за функ-
ционирането на двигателя, се разполагат на из-
питвателния стенд по начин, възможно най-бли-
зък до използването, за което са предназначени.
2.1.2. Допълнителни устройства, които трябва
да бъдат отстранени:
Устройствата, които са монтирани на стенда,
но не са необходими за функционирането на двига-
теля, а само за функционирането на превозното
средство, се отстраняват преди извършването на
изпитването.