Държавен вестник, бр. 48, 2024 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
поддържаща доза: 40 mg през седмица или 
всяка седмица.
Показан за лечение на умерена до тежка 
активна форма на УК при педиатрични па­
циенти (на възраст над 6 години), които имат 
недостатъчен отговор към конвенционалната 
терапия, включваща кортикостероиди и/или 
6-меркаптопурин (6-МП) или азатиоприн 
(AZA), или имат непоносимост или меди­
цински противопоказания за такива терапии.
Golimumab
Първоначална доза: 200 mg; 100 mg през 
втора седмица, след това по 50 mg/100 mg 
в зависимост от телесното тегло един път 
месечно.
Антиинтегринови
– инхибитори на IL12/23
Ustekinumab – първоначална (индукцион­
на) доза: единична интравенозна доза, осно­
ваваща се на телесното тегло:
Телесно тегло на 
пациента към 
момента на при­
лагане
Препоръ­
чителна 
дозaа
Брой 
флакони 
Ustekinumab 
130 mg
≤ 55 kg
260 mg
2
> 55 kg до ≤ 85 kg
390 mg
3
> 85 kg
520 mg
4
aПриблизително 6 mg/kg.
Поддържаща доза: 90 mg Ustekinumab, 
приложени подкожно 8 седмици след интра­
венозната доза, след което се препоръчва 
приложение през 12 седмици.
Пациенти, които не се повлияват доста­
тъчно до 8 седмици след първата подкожна 
доза, може да получат втора подкожна доза 
в този момент.
Пациенти, при които има загуба на отго­
вор при прилагане през 12 седмици, може 
да имат полза от повишение на честотата на 
приложение през 8 седмици.
Впоследствие дозата може да се прила­
га на пациентите през 8 седмици или през 
12 седмици въз основа на клинична преценка.
Трябва да се помисли за преустановяване 
на лечението при пациенти, които не показват 
данни за терапевтична полза 16 седмици след 
i.v. индукционна доза или 16 седмици след 
преминаване към прилагане на поддържаща 
доза през 8 седмици.
Приложението на имуномодулатори и/
или кортикостероиди може да продължи по 
време на лечението с Ustekinumab. При паци­
ентите, които са се повлияли от лечението с 
Ustekinumab, приложението на кортикостерои­
ди може да се намали или да се преустанови 
в съответствие със стандартните грижи.
Vedolizumab – първоначална (индукцион­на) 
доза: 300 mg интравенозна инфузия на 0, 2, 6 
(и 10) седмици; поддържаща доза: 300 mg ин­
травенозна инфузия на всеки 4 или 8 седмици.
Анти-IL-23 Mirikizumab – индукционната 
доза 300 mg чрез интравенозна инфузия за 
най-малко 30 минути на седмици 0, 4 и 8. 
Поддържащата доза 200 mg чрез подкожно 
инжектиране на всеки 4 седмици. Пациенти 
със загуба на терапевтичен отговор по време на 
поддържащо лечение могат да получат 300 mg 
мирикизумаб чрез интравенозна инфузия на 
всеки 4 седмици за общо 3 дози (повторна 
индукция).
Vedolizumab 108 mg инжекционен разтвор 
в предварително напълнена писалка за s.c. 
приложение. Всяка предварително напълнена 
писалка съдържа 108 mg Vedolizumab в 0,68 ml. 
Препоръчителната схема на приложение на 
Vedolizumab подкожно като поддържащо 
лечение след поне 2 интравенозни инфузии 
Vedolizumab е 108 mg, прилагани чрез подкожна 
инжекция веднъж на всеки 2 седмици. Първата 
подкожна доза трябва да се прилага вместо 
следващата планирана интравенозна доза и 
на всеки 2 седмици след това.
S1P рецепторен модулатор:
Etrasimod е показан за лечение на пациен­
ти на възраст 16 години и повече с умерено 
тежък до тежък активен УК, които са имали 
недостатъчен отговор, загуба на отговор или 
непоносимост към конвенционална терапия 
или биологичнo средствo.
Препоръчителната доза е 2 mg етразимод, 
приемана веднъж дневно PO. Препоръчва се 
етразимод да се приема с храна през първите 
3 дни с цел намаляване на потенциалните 
преходни ефекти на понижаване на сърдечната 
честота, свързани със започване на лечението. 
След това етразимод може да се приема със 
или без храна. Таблетките трябва да се поглъ­
щат цели с вода и не трябва да се разделят, 
разтрошават или дъвчат, тъй като тези методи 
не са проучени в клинични изпитвания.
3.4.2. Лечение според разпространеността 
и активността на болестта
3.4.2.1. Проктит
3.4.2.1.1. Лек и умерено тежък проктит
Първоначално (индукционно) лечение: 
комбиниране на Mesalazine с локално действие 
(супозитории Mesalazine 1 g дневно, алтернати­
ва – ректалната пяна) с перорален Mesalazine 
или локално приложение на КС – по-ефектив­
но от самостоятелното им приложение и се 
препоръчва за увеличаване на ефективността 
на терапията. 
Втора линия: КС: при пациенти, непона­
сящи локален Mesalazine; пациенти, които не 
се повлияват от орален/локален Mesalazine и 
локални КС, трябва да бъдат лекувани допъл­
нително с орални КС.
3.4.2.1.2. Рефрактерен проктит – имуно­
супресори и/или биологични средства.
3.4.2.2. Левостранен колит