Държавен вестник, бр. 49, 2002 г., стр. 73

Б Р О Й  49
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  73
(2) Стоматологът действа в защита на пациентите,
когато има основателно съмнение, че те са застрашени
от поведението, здравословното състояние, действия-
та или бездействието на друг стоматолог.
Чл. 13. (1) Стоматологът трябва да помогне на па-
циент в спешно състояние, ако той няма възможност
да се обърне към лекуващия го стоматолог.
(2) За пациенти, нерегистрирани при съответния
стоматолог, задължението по ал. 1 включва само из-
веждане от спешното състояние.
Чл. 14. (1) Ако стоматолог отсъства временно от
практиката си, насочва пациентите си да бъдат приема-
ни при необходимост или спешност от друг стоматолог.
(2) Ако стоматолог възнамерява да прекрати прак-
тиката си, насочва пациентите си с незавършено лече-
ние да бъдат приемани за довършване на лечението от
друг стоматолог.
(3) Ако пациент в отсъствие на своя лекуващ сто-
матолог се обърне към друг стоматолог, последният:
1. полага необходимите грижи за пациента по вре-
ме на това отсъствие;
2. след завръщането на лекуващия стоматолог връ-
ща пациента при него заедно с цялата необходима
информация, освен ако пациентът или негов законен
представител изрично не изрази друго предпочитание.
Чл. 15. (1) Стоматологът предварително информи-
ра пациента или негов законен представител за:
1. необходимите изследвания, предлаганото лече-
ние и всички разумни алтернативи, включително и
присъщия им риск и приблизителната им стойност;
2. продължителността на лечението и очакваните
особености в протичането му;
3. очакваните резултати от лечението;
4. очакваните резултати, ако лечението не бъде
проведено;
5. начините за покриване на разходите (чрез НЗОК,
доброволни осигурителни институции, пряко разпла-
щане и пр.).
(2) Стоматологът не трябва да пристъпва към ле-
чение на пациента, преди да е изпълнил задълженията
по ал. 1 и да е получил информирано съгласие.
(3) Препоръчително е стоматологът да поиска в
писмена форма съгласието или отказа на пациента или
негов законен представител за прилагане на определе-
ни лечебни методи и процедури, за извършване на слож-
но и/или скъпо струващо лечение, включване на паци-
ента в клинични експерименти и пр.
(4) Ако пациент или негов законен представител
заяви, че възнамерява да подаде жалба срещу стомато-
лог, последният трябва да положи всички разумни уси-
лия проблемът да се реши на място.
(5) Стоматологът не трябва да препоръчва или
извършва ненужни стоматологични лечения или ма-
нипулации.
Чл. 16. Стоматолог не трябва да подтиква пациен-
тите към купуване на даден продукт чрез невярно или
заблуждаващо представяне на неговите качества.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ДРУГИТЕ
ЧЛЕНОВЕ НА СЪСЛОВИЕТО
Чл. 17. Стоматологът проявява колегиалност и ува-
жение в отношенията си с другите стоматолози и в
изказвания за тях пред трети лица.
Чл. 18. Стоматологът се въздържа от неуважител-
ни коментари пред пациентите по отношение на дейс-
твията или становищата на други стоматолози.
Чл. 19. Стоматологът при поискване оказва съдейс-
твие на други стоматолози или лекари в рамките на
своята компетентност и съобразно този кодекс.
Чл. 20. Стоматолог, който прави публични изявле-
ния по отношение на съсловието, трябва да е убеден
във верността на тези изявления.
Г л а в а  п е т а
НАСОЧВАНЕ НА ПАЦИЕНТИ
Чл. 21. (1) Стоматологът в случай на необходимост
насочва пациента за консултация или специализирано
лечение.
(2) В случаите, когато пациентът или негов зако-
нен представител налагат консултант на лекуващия
стоматолог, последният има право:
1. да откаже консултанта;
2. да се оттегли от лечението, ако неговият отказ не
бъде приет от пациента или негов законен представител.
Чл. 22. При несъгласие със становището на кон-
султанта лекуващият стоматолог има право:
1. да откаже да изпълни предписанията на консул-
танта и да предложи друг консултант;
2. да се оттегли от лечението, ако становището на
консултанта бъде прието от пациента или негов зако-
нен представител.
Чл. 23. Специалистът, след като извърши консул-
тацията или специализираното лечение, връща паци-
ента обратно на изпратилия го стоматолог, освен ако
пациентът или негов законен представител изрично не
изрази друго предпочитание.
Чл. 24. Специалистът има право на отделен хоно-
рар за консултацията или специализираното лечение.
Г л а в а  ш е с т а
ЛЕЧЕБНА ДОКУМЕНТАЦИЯ И ПРОФЕСИО-
НАЛНА ТАЙНА
Чл. 25. (1) Стоматологът води пълна лечебна доку-
ментация на пациента по съответния нормативен ред.
(2) Всички факти и обстоятелства от личния живот
на пациента, станали известни на стоматолога в него-
вата професионална дейност и включени в лечебното
досие на пациента, имат поверителен характер и не
подлежат на разкриване освен в случаите, предвидени
със закон, или с писменото съгласие на пациента.
(3) Стоматологът отговаря членовете на неговия
персонал да познават и спазват изискването за съблю-
даване на професионалната тайна.
(4) При прекратяване на практиката и при поисква-
не стоматологът предоставя на пациента или на негов
законен представител копие от лечебното му досие.
(5) Ако пациентът е насочен към специалист за
консултация или специализирано лечение, специалис-
тът има пълен достъп до лечебното му досие.
Г л а в а  с е д м а
ЗАПЛАЩАНЕ НА ТРУДА НА СТОМАТОЛОГА
Чл. 26. (1) Стоматологът получава възнагражде-
ние за извършваната професионална дейност според
установените цени в лечебното заведение.
(2) Общото събрание на районната колегия на ССБ
разработва и приема минимални стойности на стома-
тологичните дейности, които са задължителни за всич-
ки стоматолози в съответния район независимо от
формата на упражняване и заплащане на техния труд.
(3) Разпореждането по ал. 2 не се отнася за догово-
рените цени в Националния рамков договор по задъл-
жителното здравно осигуряване.
Г л а в а  о с м а
КВАЛИФИКАЦИЯ
Чл. 27. Стоматологът непрекъснато поддържа и
повишава своите професионални знания и умения.
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Параграф единствен. Този кодекс е приет от Конгре-
са на ССБ на 23.IV.2000 г. на основание чл. 5, т. 3 ЗСОЛС.
25323