Държавен вестник, бр. 17, 2024 г., стр. 179

БРОЙ  17	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  179  
 възстановяване на мускулния дисбаланс чрез стимулиране на антагонистите на спастичните 
мускули, което по принципа на реципрочната инервация на Scherington води до релаксация на 
агонистите. Друг метод е директното въздействие върху спастичните мускули с инхибиращи токови 
параметри или синхронизирана електростимулация на агонисти и антагонисти с два токови кръга с 
различни параметри; 
 функционална стимулация за подпомагане на пациента с моно-/хеми-/пара-/квадри-пареза 
при извършване на трудно осъществими движения. 
Термотерапия. Важен момент в рехабилитацията на болните е подготовката за кинезитерапия, 
която цели релаксиране на мускулния тонус в агонистите. За тази цел се прилагат парафинови/кални 
апликации, лугови компреси, криотерапия, затоплящи или охлаждащи гелове, компреси по Кени и др.  
Хидротерапия (балнеотерапия). Водолечебните и балнеологичните фактори трябва да се 
прилагат много внимателно, след преценка на състоянието на сърдечно-съдовата система. Най-общо 
показани са болни в първи функционален стадий по NYHA. 
Фармакотерапия. Основните средства на рехабилитацията при заболявания на централната 
нервна система са физикалните фактори. Медикаменти, които улесняват провеждането на 
физикалното лечение, са миорелаксантите.  
Методология за определяне функционалното състояние на болния и рехабилитационния 
потенциал: 
 тестуване на двигателната функция; 
 определяне стадия на функционално възстановяване по Brunnstrom (за пациенти с 
хемипареза); 
 тестуване на спастичност; 
 тестуване на координацията - статика (вкл. равновесие), локомоция (локомоторен тест), 
сложна и фина моторика (вкл. диадохокинезия); 
 тестуване на самостоятелността в дейностите на ежедневния живот (ДЕЖ) - за пациенти с 
хеми/квадрипареза по скалата на Barthel. 
 Специализирани кинезитерапевтични методики - Кабат и Бобат - индивидулна кинезитерапия 
според нуждите на пациента 
Забележка: 
НЗОК заплаща клиничната пътека еднократно за всеки нов инцидент, доказан с епикриза 
от пролежаване в специализирана структура по профилната специалност. 
6. ПОСТАВЯНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНА ДИАГНОЗА. 
Пациентът се хоспитализира за провеждане на рехабилитационен комплекс след остър 
инцидент или доказано влошаване/рецидив/ на хронично състояние, при включена диагноза от 
посочения по-горе блок.  
7. ДИАГНОСТИЧНИ, ЛЕЧЕБНИ И РЕХАБИЛИТАЦИОННИ ДЕЙНОСТИ И УСЛУГИ ПРИ 
ДЕХОСПИТАЛИЗАЦИЯТА: 
1. Контрол на здравното състояние на пациента и медицинско заключение за липса на 
медицински риск от приключване на болничното лечение въз основа на обективни данни за: 
 - степен на подобряване на двигателните и говорните функции (при отклонения) и 
самостоятелността в дейностите от ежедневния живот (ДЕЖ); 
 - определен рехабилитационен петенциал и схема за последваща рехабилитация. 
2. Оценка на потребностите от диагностични, лечебни и рехабилитационни дейности и услуги 
след приключване на хоспитализацията, в т. ч.: 
 - контролни прегледи в изписващото лечебно заведение; 
 - продължаване на лечението в извънболнични или домашни условия; 
 - необходимост от последваща рехабилитация в болнични условия. 
В цената на клиничната пътека влизат до два контролни прегледа при явяване на пациента в 
рамките на един месец след изписване и задължително записани в епикризата.  
Контролните прегледи след изписване на пациента се отразяват в специален дневник/журнал 
за прегледи, който се съхранява в диагностично-консултативния блок на лечебното заведение - 
изпълнител на болнична помощ. 
 
8. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО КЛИНИЧНАТА ПЪТЕКА