Държавен вестник, бр. 68, 2003 г., стр. 15

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
2. целта на помощта е да стимулира проуч-
ването и/или развиването на транспортни сис-
теми и технологии, които са икономически по-
изгодни за Република България.
(2) Държавна помощ е допустима, когато се
отпуска за определен срок, предназначена е да
улесни развитието на вътрешния воден транс-
порт по р. Дунав и представлява:
1. инвестиции в инфраструктурата на вът-
решноводни транспортни терминали;
2. инвестиции в неподвижни и подвижни
съоръжения, необходими за товарно-разтовар-
ните операции;
3. инвестиции с цел придобиване на нов или
допълнителен транспортен тонаж чрез закупу-
ването на нови кораби;
4. мерки за регулиране капацитета на флота
по вътрешните водни пътища.
(3) При определяне размера на предоставе-
ната по ал. 1, т. 1 помощ трябва да бъдат взети
под внимание инфраструктурните разходи, ха-
рактерни за конкретния вид транспорт, които
нямат еквивалент в конкуриращите видове
транспорт.
(4) Помощта по ал. 1, т. 2 трябва да бъде
ограничена до фазите на проучването и разра-
ботването и може да обхваща търговското из-
ползване на тези системи и технологии при
допълнителни условия, които трябва да бъдат
уточнени с договор, сключен между компетен-
тния орган и ползвателя на помощта.
(5) Предоставената по ал. 2, т. 1 и 2 помощ
не може да надвишава 50 на сто от общата сума
на инвестицията, като целта на помощта е раз-
витието на нов или допълнителен транспортен
тонаж по вътрешните водни пътища.
(6) Предоставената по ал. 2, т. 3 помощ се
предоставя под формата на данъчни облекче-
ния за транспортните предприятия, които ин-
вестират от печалбата си в закупуването на нови
кораби.
Чл. 64. (1) Държавни помощи са допустими
под формата на компенсации, предоставяни в
полза на транспортни предприятия за наложе-
ни задължения, свързани с извършване на услу-
ги от обществен интерес.
(2) Услуги от обществен интерес са задъл-
женията за извършване на обществен превоз,
възлагани в интерес на обществото. Те обхва-
щат транспортни услуги, които предприятията,
ако изхождат от своите икономически интере-
си, не биха поели или не биха поели в същата
степен или при същите условия. Поемането на
задължение да се извършват подобни услуги
включва задължение за поддържане на опреде-
лено ниво на услугата, задължение за предоста-
вянето є и задължение за експлоатирането є
при определени тарифи.
(3) Компетентните държавни органи могат
да поддържат или налагат задължение за пре-
доставяне на услуги по смисъла на ал. 2 по ня-
кои градски, крайградски и регионални линии.
Чл. 65. (1) Държавни помощи са допустими,
когато се предоставят като временна мярка и
целят подпомагане развитието на комбинира-
ния транспорт.
(2) Помощите по ал. 1 включват:
1. инвестиции в инфраструктурата, или
2. осигуряване на или инвестиране в стацио-
нарни и подвижни претоварни съоръжения, или
3. инвестиции в транспортно оборудване,
специално предназначено за комбиниран тран-
спорт и използвано предимно за него, или
4. покриване на разходи за експлоатация на
транзитни комбинирани транспортни линии.
(3) Държавните помощи по този член се
предоставят чрез договор, сключен между ком-
петентен държавен орган и превозвач, при ус-
ловия и по ред, предвидени в закон.
Чл. 66. Компетентните органи могат да пре-
доставят държавни помощи на транспортни пред-
приятия. За целта те сключват договори за извър-
шване на услуги от обществен интерес с оглед
гарантиране на необходимите транспортни услу-
ги, особено на тези, отчитащи фактори от социа-
лен и екологичен, градоустройствен и територи-
алноустройствен характер или предлагащи спе-
циални тарифи за някои категории пътници.
Чл. 67. Когато за отпускането на държавни
помощи не се изисква задължително сключва-
нето на договор, прилагат се условията и редът
съгласно съответния нормативен акт.
Чл. 68. При транспортни предприятия, които
наред с изпълнението на задълженията за общес-
твени услуги извършват и друга дейност, общес-
твените услуги се извършват от отделни подраз-
деления, отговарящи на следните изисквания:
1. оперативното счетоводство на всяка от тези
дейности се води отделно и делът на активите,
предназначени за отделните дейности, се опре-
деля в съответствие с действащото счетоводно
законодателство;
2. разходите се балансират с приходи от дей-
ността и постъпления от държавния или общин-
ския ресурс без прехвърляне на средства между
отделните видове дейности на предприятието.
Чл. 69. (1) Когато компетентните органи
решат да наложат, изцяло или частично, даде-
но задължение за обществена услуга и това може
да бъде направено по повече от един начин, като
при всички се осигурява определено ниво на
транспортните услуги, при сходни условия се
избира най-изгодният начин.
(2) Нивото на транспортните услуги се оце-
нява, като се отчитат:
1. общественият интерес;
2. възможността да се прибегне до други
форми на транспорт, които да отговорят на
съответните транспортни нужди;
3. транспортните тарифи и условия, които
могат да бъдат предложени на потребителите.
Чл. 70. (1) Всяко задължение за поддържа-
не на определено ниво на услугата или за пре-
доставянето є се разглежда като икономичес-