Държавен вестник, бр. 42, 2002 г., стр. 54

С Т Р .  54
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
4.6. Съдържанието на влага на пробата в процент от
теглото се определя по следната формула:
М1—М2
Съдържание на влага =
Ч 100.
М1—Мо
 4.7. Въвежда се среден показател, получен на осно-
вата на анализа на четирите проби.
Метод II—Бърз метод
1. Принцип
Определяне съдържанието на влага чрез използва-
нето на измервателен уред, действащ на основата на
принципа на електропроводимостта. Измервателният
уред трябва да бъде проверен по лабораторния метод.
2. Апаратура
2.1. Керамично хаванче с подходящо чукало или
сатър за раздробяване на хранителни продукти.
2.2. Измервателен уред, действащ на принципа на
електропроводимостта.
3. Определяне на съдържанието на влага
3.1. Стъкленият съд се напълва с веществото, което
трябва да се анализира (предварително е раздробено в
хаванчето) и пресата се затяга до получаването на пос-
тоянно налягане.
3.2. Отчитат се показанията на скалата.
3.3. След всяко определяне на съдържанието на влага
стъкленият съд грижливо се изчиства с помощта на
шпатула, твърда четка с четина, хартиена салфетка или
пневматична помпа.
Приложение 2
Определения на термини и дефекти
за лешниковите ядки
Чисти:
Ядката е без ясно видима полепнала
пръст или друго чуждо вещество.
Чужди тела:
Всяко тяло, което е различно от леш-
никовата ядка, или частици от ядки.
Повреди, при- Видими повреди, причинени от
чинени от
насекоми или животински паразити,
насекоми:
или наличие на умрели насекоми или
остатъци от насекоми.
Плесен:
Наличие на плесенясали влакна, ви-
дими с невъоръжено око или от вът-
решната или от външната част на
ядката.
Парчета
Ядки, на които липсва повече от една
от ядки:
трета от плода и които не преминават
през сито с кръгли отвори
с диаметър 5 мм.
Гранивост:
Окисляване на липидите или образува-
не на свободни мастни киселини, при-
даващи неприятен привкус. Появата на
омазняване върху ядката не означава
задължително, че това е признак на
гранивост.
Гниене:
Значително разложение, причинено от
действието на микроорганизми.
Сбръчканост: Наличие на сбръчкване на повече от
50 % от повърхностната кожица на ком-
пактните плодове, което се наблюдава
обикновено при плодове, прибирани в
години с високи добиви, или е причине-
но от сушата, или от недостатъчно по-
лучаване на хранителни вещества, или
се явява един от наследствените
признаци.
Спаруженост: Наличие на деформирани твърди недо-
развити плодове, получени след нато-
ряване, в резултат на бързия растеж в
условията на изключително високи
температури.
Петна от фи-
Изменения на цвета и мириса под
зиологични
въздействието на топлината по време
изменения:
на сушене, отлежаване или съхранение
при неблагоприятни условия и т.н.
(Не се счита за дефект наличието на леш-
никови ядки с кафява или тъмнокафява
сърцевина, нормално придружени с
малко разделяне на двусемеделната
ядка, при условие, че не се отразява на
вкуса или мириса.)
Двойни ядки:
Лешници с характерна форма в резул-
тат на развитието на две ядки
в един и същ плод.
Пожълтяване
Лешници, които имат силно пожълтя-
на плода:
ване на плода при разреза, съпроводено
или несъпроводено от омекотяване на
ядката и/или незначително изменение
на мириса или вкуса.
Б-11. ИЗИСКВАНИЯ ЗА КАЧЕСТВО
НА МАЛИНИ
1. ОБЛАСТ НА ПРИЛОЖЕНИЕ
Изискванията за качество на малините се отнасят за
диворастящите и културните сортове от вида Rubus idaeus
L., предназначени за консумация в прясно състояние.
2. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА КАЧЕСТВОТО
2.1. Минимални изисквания
Малините от всички класове, отговарящи на опре-
делените изисквания за качество, с допустимите откло-
нения за всеки клас, трябва да бъдат:
w здрави; не се допускат загнили или развалени
плодове, негодни за консумация;
w чисти, без видими странични примеси;
w свежи на външен вид;
w без повишена повърхностна влажност (допускат
се следи от влага, причинена от сока на малините);
w без чужд мирис и/или вкус.
Малините могат да бъдат с плододръжка или без
плододръжка.
Плодовете без плододръжка трябва да бъдат без
чашка и цветно ложе.
Плодовете с плододръжка трябва да бъдат с чашка
и цветно ложе, със или без дръжка.
Развитието и състоянието на малините трябва да
бъдат такива, че те да могат:
w да издържат на транспортиране, товарене и
разтоварване;
w да се доставят на местоназначението в добро
състояние.
2.2. Класификация
Малините се класифицират в три класа на качество.
2.2.1. Клас “Екстра”
Малините от този клас трябва да бъдат с най-високо
качество. Те трябва да бъдат без дефекти.
Допускат се незначителни дефекти по повърхност-
та, при условие че те не влошават общия външен вид на
малините, качеството, тяхната съхраняемост и търгов-
ския вид в опаковката.
Формата, развитието и оцветяването на култивира-
ните малини трябва да бъдат типични за сорта.
2.2.2. Клас I
Малините от този клас трябва да бъдат с добро ка-
чество. Те трябва да притежават всички характеристи-
ки, типични за сорта.
Допускат се следните незначителни дефекти при
условие, че те не влошават общия външен вид на мали-
ните, качеството, тяхната съхраняемост и търговския
вид в опаковката:
w незначителни дефекти във формата;
w незначителни дефекти в развитието;
w незначителни дефекти в зрелостта, като плодо-
вете не трябва да бъдат презрели;
w незначителни дефекти в оцветяването.