Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 65

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  65  
№
БДС №
БДС 
Дата
Заглавие на български език
5.
БДС EN 13606-3:2008
2008-10-31 
Информатика в здравеопазването. Електронен обмен на 
здравни досиета. Част 3: Референтни прототипи и списък 
на термините
6.
БДС EN 13606-4:2007
2007-10-30  Информатика в здравеопазването. Електронен обмен на 
здравни досиета. Част 4: Сигурност
7.
БДС EN ISO 13606-5:2010
2010-05-21 
Информатика в здравеопазването. Електронен обмен на 
здравни досиета. Част 5: Спецификация за интерфейс 
(ISO 13606-5:2010)
8.
БДС EN ISO 12967-1:2011
2011-07-19  Информатика в здравеопазването. Структура на услугата. 
Част 1: От гледна точка на институцията (ISO 12967-1:2009)
9.
БДС EN ISO 12967-2:2011
2011-07-19  Информатика в здравеопазването. Структура на услугата. 
Част 2: От гледна точка на информацията (ISO 12967-2:2009)
10. БДС EN ISO 12967-3:2011
2011-07-19  Информатика в здравеопазването. Структура на услугата. 
Част 3: От гледна точка на изчислението (ISO 12967-3:2009)
11. СД ISO/TS 29585:2014
2014-07-17  Информатика в здравеопазването. Използване на съхранени 
клинични данни
12. СД ISO/TR 22221:2014
2014-07-17  Информатика в здравеопазването. Добри принципи и прак-
тики за съхранение на клинични данни
Забележка. Спазва се и всяка актуална промяна в изискванията по посочените стандарти.
9142
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 3008  
от 17 март 2016 г.
по административно дело № 6275 от 2015 г. 
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – трето отделение, в съдебно 
заседание на двадесет и втори февруари две 
хиляди и шестнадесета година в състав: пред-
седател: Ваня Пунева, членове: Румяна Лилова, 
Милена Славейкова, при секретар Виолета 
Добринова и с участието на прокурора Тодор 
Мерджанов изслуша докладваното от съдията 
Милена Славейкова по адм. дело № 6275/2015 г.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. от 
Административнопроцесуалния кодекс (АПК).
Образувано е по жалба на Фондация „Ма-
кове за Мери“ със седалище и адрес на управ­
ление София, ул. Козяк 19, ет. 5, ап. 14, срещу 
разпоредбата на § 1, т. 17 от допълнителните 
разпоредби на Наредба № 19 от 22.12.2014 г. 
за утвърждаване на медицински стандарт 
„Акушерство и гинекология“, приета от ми-
нистъра на здравеопазването (ДВ, бр. 106 от 
23.12.2014 г.), с която разпоредба е дефинирано 
понятието „потенциална жизнеспособност“.
Жалбоподателят поддържа, че оспорената 
разпоредба от Наредба № 19 от 2014 г. на МЗ 
оставя количествени завишените критерии по 
Наредба № 12 от 21.07.2014 г. (отм.) за жизне-
способност на плода от 800 грама телесна маса 
и/или 26-а гестационна седмица в сравнение 
с Наредба № 32 от 2008 г. (отм.) – 600 грама 
телесна маса и/или 22-ра гестационна седмица. 
Ако плодът, макар и жив, не покрива едно от 
тези условия, то тогава се поставя изисква-
нето да преживее поне три денонощия, за да 
се счита за роден жив по смисъла на чл. 2, 
ал. 2 от Закона за наследството (ЗН), респ. за 
правосубектен по смисъла на чл. 1 от Закона 
за лицата и семейството (ЗЛС). Поддържа, че 
тези критерии отлагат прага на раждането след 
евентуално тридневно оцеляване на живия плод. 
При неизпълнение на тези изисквания вместо 
живородено дете, починало след раждането, е 
налице абортиран биологичен материал, който 
не може да бъде погребан съгласно чл. 45, ал. 4 
от Закона за гражданската регистрация (ЗГР).
Жалбоподателят излага съображения за 
незаконосъобразност на оспорената разпоред-
ба от Наредба № 19 от 2014 г. на МЗ поради 
допуснати съществени процесуални наруше-
ния – неизпълнение на процедурата по чл. 26 
и 28 от Закона за нормативните актове (ЗНА). 
Счита, че за визираното завишаване на кри-
териите за жизнеспособност не са изложени 
никакви мотиви, не са изследвани очакваните 
резултати от прилагането на завишените кри-
терии, включително правата на родителите на 
новородените, изразяващи се в невъзможност 
да получат своите деца, да се снабдят с акт 
за раждането им, а в случай на смърт – да ги 
погребат, което препятствало проверката за 
законосъобразност. На следващо място, по-
сочва противоречие с разпоредби от по-висок 
ранг – чл. 15, ал. 1 ЗНА, чл. 28, ал. 1 от Кон-
ституцията на Република България, чл. 1 ЗЛС 
и чл. 2, ал. 2 ЗН, като счита, че поставя под