Държавен вестник, бр. 68, 2005 г., стр. 52

С Т Р .  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
2. повишаване или намаляване на налягане-
то на подгряваната вода извън определената
стойност в обратния тръбопровод преди мре-
жовите помпи при задържане за установен ин-
тервал от време;
3. автоматично включване на резервната
помпа;
4. повишаване на температурата на лагери-
те на помпите;
5. повишаване на налягането над допусти-
мото при статичен режим;
6. понижаване на налягането под допусти-
мото при статичен режим;
7. изключване на работната подхранваща
помпа и включване на резервната помпа;
8. повишаване на температурата в лагерите
на подхранващите помпи.
Чл. 185. (1) Сигнализацията за неизправнос-
ти в работата на топлообменната станция се
подава в диспечерския пункт за управление на
топлопреносната мрежа.
(2) За отчитане на неизправната работа на
секциониращите устройства се предвиждат след-
ните уредби за сигнализиране при:
1. повишаване на налягането над допусти-
мото при статичен режим;
2. понижаване на налягането под допусти-
мото при статичен режим;
3. изключване на работната подхранваща
помпа и включване на резервната помпа;
4. повишаване на температурата в лагерите
на подхранващите помпи.
Ч А С Т  Ч Е Т В Ъ Р Т А
ПРАВИЛА И НОРМАТИВИ ЗА ПРОЕКТИ-
РАНЕ  И ИЗГРАЖДАНЕ НА ОТОПЛИТЕЛ-
НИ, ВЕНТИЛАЦИОННИ И КЛИМАТИЧНИ
ИНСТАЛАЦИИ
Г л а в а  ш е с т а
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ ПРИ ПРОЕК-
ТИРАНЕ НА ОТОПЛИТЕЛНИ, ВЕНТИЛА-
ЦИОННИ И КЛИМАТИЧНИ ИНСТАЛАЦИИ
Чл. 186. Отоплителните инсталации се про-
ектират и изграждат за осигуряване на норми-
раните температури на въздуха в пространства-
та на сградите през зимния период.
Чл. 187. Вентилационните инсталации се
проектират за:
1. осигуряване на необходимото количество
пресен въздух за обитателите при спазване на
националните здравни норми;
2. осигуряване на необходимото количество
пресен въздух за рaзреждане на отделени опас-
ни вещества в помещенията до пределно допус-
тимата им концентрация при общообменна
вентилация;
3. улавяне на опасни вещества и миризми на
мястото на отделянето им;
4. отвеждане на топлината и влагата, отде-
ляни в помещенията, с организирано естестве-
но движение на въздуха;
5. осъществяване на топловъздушно отопле-
ние с общообменна вентилация.
Чл. 188. (1) Климатичните инсталации се
проектират за целогодишно осигуряване на
нормираните параметри на въздуха с оглед спаз-
ване на технологичните изисквания или оси-
гуряване на топлинен комфорт.
(2) Климатичните инсталации работят с
принудително движение на въздуха и осигуря-
ват чистота и подвижност на въздуха в помеще-
нията както вентилационните инсталации.
(3) За подържане на температурата и отно-
сителната влажност на въздуха в помещението
в определени граници нагнетяваният въздух се
загрява или охлажда, овлажнява или изсушава.
Когато не се изисква едновременното поддър-
жане и на двата параметъра на въздуха, броят
на четирите термодинамични въздухообработ-
ващи процеса се намалява на два или три.
Чл. 189. Отоплителните, вентилационните и
климатичните инсталации се проектират при
съобразяване с максималното използване на
отпадната топлина и на студа, с нормите за
пожарна и аварийна безопасност, с прогресив-
ните технологични процеси, с високата произ-
водителност и социалната ефективност при
минимални капитални вложения и експлоата-
ционни разходи.
Чл. 190. (1) Отоплителните инсталации в
зависимост от предназначението и изисквани-
ята към тях се разделят на групи, както следва:
1. първа група—инсталации с повишени
изисквания, осигуряващи нормираната тем-
пература на вътрешния въздух през зимния
период в сгради, при които спадането на тем-
пературата води до недопустими експлоата-
ционни загуби;
2. втора група—инсталации с нормални изис-
квания, осигуряващи нормираната температу-
ра на вътрешния въздух през зимния период в
сградите, извън посочените по т. 1 с годишна
необезпеченост по време до 35 h (0,4 %);
3. трета група—инсталации с нормални изис-
квания, осигуряващи нормираната температу-
ра на вътрешния въздух през зимния период в
сградите, извън посочените по т. 1 с годишна
необезпеченост по време до 88 h (1 %).
(2) Вентилационните и климатичните инс-
талации в зависимост от предназначението и
изискванията към тях се разделят на групи,
както следва:
1. първа група—инсталации с повишени изис-
квания, осигуряващи нормираните параметри
и чистотата на въздуха в работните помеще-
ния, за които технологични изисквания не до-
пускат промяната им;
2. втора група—инсталации с нормални изис-
квания, осигуряващи нормираните параметри
с годишна необезпеченост по време 35 h (0,4 %);
3. трета група—инсталации с нормални изис-
квания, осигуряващи нормираните параметри
с годишна необезпеченост по време 88 h (1 %);