Държавен вестник, бр. 48, 2003 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  48
ПРОТОКОЛ
за преследване на незаконните действия, на-
сочени срещу сигурността на неподвижни
платформи, разположени върху континентал-
ния шелф
(Ратифициран със закон, проиет от XXXVIII
Народно събрание на 28 април 1999 г.—ДВ, бр. 43
от 1999 г. В сила от 6 октомври 1999 г.)
Държавите—страни по протокола,
Като страни по конвенцията за преследване
на незаконните действия, насочени срещу си-
гурността на морското корабоплаване;
Като признават, че причините за изработва-
нето на конвенцията се отнасят и за неподвиж-
ните платформи, разположени върху континен-
талния шелф;
Като имат предвид разпоредбите на споме-
натата конвенция;
Като утвърждават, че въпросите, които не
са уредени от протокола, ще продължат да бъ-
дат уреждани от нормите и принципите на меж-
дународното право,
се споразумяха за следното:
Член 1
1. Разпоредбите на чл. 5 и 7 и тези на чл. 10
до 16 на Конвенцията за преследване на неза-
конните действия, насочени срещу сигурността
на морското корабоплаване (наричана по-на-
татък “конвенцията”) се прилагат също mutatis
mutandis за посочените в чл. 2 на протокола
престъпления, когато са извършени срещу не-
подвижни платформи, разположени върху кон-
тиненталния шелф или на борда им.
2. В случаите, когато протоколът не се при-
лага съгласно ал. 1, неговите разпоредби въп-
реки това се прилагат, ако извършителят или
предполагаемият извършител на престъплени-
ето е намерен на територията на държава стра-
на, различна от държавата, в чиито вътрешни
води или териториално море е разположена не-
подвижната платформа.
3. За целите на протокола изразът “непод-
вижна платформа” означава изкуствен остров,
инсталация или съоръжение, прикрепени пос-
тоянно към морското дъно с цел проучване или
експлоатация на ресурсите или за други сто-
пански цели.
Член 2
1. Всяко лице извършва престъпление, ако
незаконно и умишлено:
а) превземе неподвижна платформа или уп-
ражни контрол върху нея чрез сила или заплаха
със сила; или
b) извърши насилствен акт срещу лице, на-
миращо се на борда на неподвижна платформа,
ако това действие може да застраши сигурност-
та є; или
с) разруши неподвижна платформа или є
причини повреда, която застрашава сигурност-
та є; или
d) постави или причини поставянето неза-
висимо от начина на неподвижна платформа на
устройство или вещество, което може да разру-
ши неподвижната платформа или да застраши
сигурността є; или
е) причини телесна повреда или извърши
убийство на лице при извършване или опит за
извършване на някое от престъпленията, посо-
чени в букви “а” до “d”.
2. Всяко лице извършва престъпление, ако:
а) се опита да извърши някое от посочените
в ал. 1 престъпления; или
b) подбуди друго лице да извърши някое от
тези престъпления, в случай че престъпление-
то е действително извършено, или по друг на-
чин е съучастник на лицето, извършило такова
престъпление; или
с) заплаши с условие или без такова, както е
предвидено в националното законодателство,
дадено физическо или юридическо лице да из-
върши или да се въздържи от извършване на
действие, целящо извършването на някое от
престъпленията, посочени в букви “в” и “с” на
ал. 1, ако тази заплаха може да застраши сигур-
ността на неподвижната платформа.
Член 3
1. Всяка държава страна взема всички необ-
ходими мерки за установяване на юрисдикция-
та си по отношение на посочените в чл. 2 прес-
тъпления, когато са извършени:
а) срещу или на борда на неподвижна плат-
форма, разположена върху континенталния
шелф на тази държава; или
b) от гражданин на тази държава.
2. Държава страна може също да установи
юрисдикцията си по отношение на всяко от тези
престъпления, когато:
а) то е извършено от лице без гражданство с
постоянно местожителство в тази държава;
b) при извършване на престъплението граж-
данин на тази държава е задържан, заплашен,
ранен или убит; или
с) то е извършено с цел принуждаване на
тази държава да извърши или да се въздържи
от извършване на дадено действие.
3. Всяка държава страна, установила юрис-
дикцията, посочена в ал. 2, уведомява за това
Генералния секретар на Международната мор-
ска организация (наречен по-нататък “Генера-
лен секретар”). Ако споменатата държава стра-
на впоследствие отмени тази юрисдикция, тя
уведомява Генералния секретар.
4. Всяка държава страна взема необходими-
те мерки за установяване на юрисдикция по от-
ношение на посочените в чл. 2 престъпления в
случаите, когато предполагаемият извършител
на престъплението се намира на нейна терито-
рия и когато тя не го екстрадира в някоя от
държавите страни, установили юрисдикцията
си съгласно ал. 1 и 2 на този член.
5. Протоколът не изключва наказателна
юрисдикция, упражнявана съгласно национал-
ното законодателство.