Държавен вестник, бр. 82, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  82
8.2. Методичен принцип. Методиката се основава
на избирателното пропиване на клетъчните структури
с тежки метали (осмий, олово, уран), което дава раз-
лично отразяване на електронния сноп от катода на
микроскопа. Поради различната си плътност образите
на органелите показват различен интензитет на имп-
регнация с тежки метали и позволяват да се отчетат
фините промени в тяхната структурна организация.
8.3. Област на приложение. Най-широко приложе-
ние електронномикроскопското изследване като метод
в клиничната патология намира при диагностицирането
на нискодиференцираните тумори. Високите увеличе-
ния на микроскопа позволяват да се установят субкле-
тъчни структури и белези на диференциация, с помощта
на които се определя хистогенезата на туморите. Мето-
дът намира приложение при изследване и диагностици-
ране на редица дегенеративни и възпалителни заболява-
ния на мускулната тъкан, на нервната система, на съеди-
нителната тъкан, на кожата. С помощта му се решават
не само диагностични проблеми, но се изяснява и мор-
фогенезата на изследваните патологични процеси.
Методика на електронномикроскопско изследване
1. Тъканта се нарязва с остър нож (бръснарско нож-
че) на малки късчета с размери 0,5 мм.
2. Късчетата се фиксират в буфериран 1,5 до 4 %
глутаралдехид за около 3 ч. при температура 4 °С.
3. Промиват се с какодилатен буфер за 3—4 часа.
4. Следва постфиксация с 1 или 2 % осмиев четири-
окис за 1 ч. при температура 4 °С.
5. Обезводняване с възходяща алкохолна концент-
рация:
50 % алкохол—3 пъти по 5 мин.;
70 % алкохол—могат да престоят 1 нощ в хладилник;
96 % алкохол—15 мин. стайна температура;
абсолютен алкохол I—45 мин.;
абсолютен алкохол II—15 мин.;
абсолютен алкохол III—15 мин.
6. Пропиване със смола:
пропилен оксид I—20 мин.;
пропилен оксид II—10 мин.
смес от пропилен оксид и дуркопан I (1:1)—30 мин.,
стайна температура;
дуркопан I—1 час при 56 °С в термостат. След 1—2-
часов престой на стайна температура се поставя в хла-
дилник до другия ден.
7. Включване в капсули:
материалът се изважда от термостата и се поставя
върху филтърна хартия;
капсулите с предварително поставен номер се пъл-
нят с дуркопан II, приготвен същия ден; материалът се
поставя в капсулата с желаната ориентация;
капсулите се оставят да полимеризират за 48 часа
при 56 °С в термостат.
8. Рязане на ултрамикротом—извършва се след
втвърдяване на смолата; срезите са с дебелина 55 до
75 нанометра.
9. Срезите се монтират върху медни мрежички,
контрастират се с уранил ацетат и разтвор на Рейнолдс,
промиват се с натриева основа и се обезводняват.
Раздел VIII
Стандарт за извършване на патологоанатомични
аутопсии
1. Цел и задачи на аутопсията
1.1. Целта е да се изясни същността на патоморфо-
логичните процеси, които са в основата на болестта,
причинила смъртта на болния, и да се формулира пато-
логоанатомична диагноза.
1.2. Задачите на аутопсията са:
да състави точен и подробен аутопсионен протокол
за макроскопското и хистологичното изследване на
починалия;
да оформи патологоанатомичната диагноза;
да документира неразпознатите от клиниката забо-
лявания;
да съпостави патологоанатомичната с клиничната
диагноза;
да информира лекуващите лекари, осигурителната
система, близките и обществените и съдебните органи
при необходимост.
2. Подготовка за извършване на аутопсия
2.1.Трупът на починалия се пренася в секционната
зала на ОКП най-рано 2 часа след настъпване на биоло-
гичната смърт.
2.2. Трупът се съпровожда с история на заболяване-
то, съдържаща пълната документация, вкл. и медицин-
ското свидетелство за смърт, епикриза,подписани от
лекуващия лекар и началник-отделение, както и иден-
тификационна бележка, здраво приклепена към трупа.
2.3. Преди започване на аутопсията патологът се
запознава основно с цялостната медицинска докумен-
тация, за да се ориентира правилно в конкретните зада-
чи на аутопсията.
3. Извършване на аутопсия
3.1. Патологоанатомичната аутопсия се извършва
от лекар—специалист по патология, или от специали-
зиращ патолог под ръководството на специалист.
3.2. Аутопсията включва няколко последователни
етапа:
Оглед на трупа. Извършва се в присъствие на кли-
ницисти. Започва с установяване на белезите на биоло-
гичната смърт. Преценяват се възрастта, хабитусът,
деформациите на костната система, промените по ко-
жата, цикатриксите от операции или наранявания, све-
жите оперативни разрези, следите от ресусцитация и
други лечебни манипулации—венозен източник, поста-
вяне на дренове, клапи.
Вътрешен оглед. След разрязване на кожата и меки-
те тъкани по срединната линия се преценяват анатомич-
ното съотношение на вътрешните органи, наличието на
изливи в телесните кухини, извършва се описание на
медиастинум, на коремната кухина с ляв и десен латера-
лен канал, на перитонеум, мезентериум, бурза омента-
лис, ретроперитонеално пространство, пелвеоперитоне-
ум и др. Вътрешните органи се отделят и се сецират
съобразно описаната техника в Практическото ръковод-
ство по патология. Описва се тяхната форма, големина
(в размери), консистенция, еластичност и макроскопска
структура. Теглото им се измерва. Макроскопските из-
менения се вписват в протокола по време на аутопсията.
При оперирани болни се обръща внимание на ло-
калния статус според извършената операция:
а) съответства ли аутопсионната находка на опера-
тивния протокол;
б) описание на анастомозите и резекционните линии;
в) има ли изпускане на шевове;
г) усложнения, установени в оперативното поле;
д) усложнения в органи близки до оперативното поле;
при констатирани усложнения, напр. перитонит, се опис-
ват точно неговата локализация (ограничен или дифу-
зен), видът и тежестта на възпалителния процес (опи-
сание на ексудата, адхезии и др.).
Редактиране на макроскопската патологоанатомич-
на диагноза. Извършва се въз основа на данните от мак-
роскопското изследване, като се спазват изискванията
на окончателната диагноза. Тази диагноза е предвари-
телна, но тъй като се вписва в съобщението за смърт,
което се използва от общинските власти за демографски
показатели, тя трябва да бъде точна, макар и непълна
без хистологично изследване. При затруднения за уста-
новяване на основното заболяване и причината за смъртта
по макроскопски данни е желателно да се извърши геф-
рирно изследване на некропсичен материал. Цитологич-
но изследване на костен мозък и лимфни възли се про-
вежда при съмнение за кръвно заболяване.
4. Хистологично изследване на некропсични мате-
риали. При патологоанатомичните аутопсии задължи-
телно се пуска материал за хистологично изследване.
Късчетата тъкан се вземат от зони, в които се констати-
рат ясни или съмнителни патологични процеси. Фикси-
рат се в 10 %-ен неутрален формалин и се обработват
според изискванията на хистологичната техника до хис-
тологични препарати. Хистологичното изследване уточ-