Държавен вестник, бр. 12, 2015 г., стр. 31

БРОЙ  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
спецификата на процеса на производство и 
разпространение на лекарствените продукти; 
второ, съобразяване в допустимата степен 
(правно и фактически) на интересите на 
всички участващи в процеса на производство 
и реализация на лекарствените продукти 
субекти; трето, необходимост и изискване от 
създаването на условия за изграждането на 
системата на производство и разпростране-
ние, внос и износ на лекарствени продукти, 
така че да бъдат удовлетворени изискванията 
на крайните потребители – нуждаещите се 
от лекарствата. Тази мяра не е намерена в 
разпоредбите на чл. 217в ЗЛПХМ. Анализът 
на текста показва едностранчивост и же-
лание да се постигне резултат от очаквано 
бездействие на оторизиран държавен орган 
и тази едностранчивост обективно не служи 
за решаване на проблемите, които доставки-
те на лекарствени продукти на вътрешния 
пазар поставят. Следва да се има предвид, 
че паралелната дистрибуция е нормална и 
съобразена с ДФЕС, широко разпространена 
и тя има своето положително значение за 
развиването на лекарствената промишленост, 
за производството на лекарствените продук­
ти, за въвеждане на иновативни продукти. 
Тя създава реална конкурентна среда и е 
инструмент за подпомагане регулирането на 
цените на лекарствените продукти от държа-
вите членки, достъпът до нея позволява да се 
разпространяват нови лекарствени средства. 
В крайна сметка тя е полезна за развитието 
на здравеопазването и осигуряване глобал-
но на закрилата на живота и здравето на 
хората, за осигуряване на конкуренцията и 
справедливото оценяване на лекарствените 
продукти. Неслучайно е налице тенденция 
за засилен паралелен износ на лекарства и 
от територията на страната. Въвеждането на 
механизъм за контрол на износа се постига 
с установяването на уведомителния режим. 
Изискването за разрешително за всяка кон-
кретна сделка на износ го превръща всъщ-
ност в разрешителен режим и при това с 
отклоняване на свързаните с такъв режим 
последици при неточни, непълни и неясно по-
сочени основания. Нарушава се изискуемият 
баланс в прилагането на конституционните 
принципи на чл. 19, ал. 2 и на чл. 52, ал. 5 
от Конституцията.
Както в искането, така и в изразените 
становища основа на аргументацията е об-
съждането на два принципа на Конституци-
ята – този на чл. 19 и този на чл. 52, както и 
конституционността на контрола на държавата 
върху производството и търговията на лекар-
ствени средства, биопрепарати и медицинска 
техника. Тези два принципа са създадени не 
да се „противопоставят“, не да са в „напре-
жение“, а да се съвместяват и балансират в 
икономическия и социалния живот. И това 
трябва да намери отражение в законовите 
регламентации. Тогава ще са изпълнени 
изискванията на правовата държава. Откло-
нение от началото, посочено в текстовете 
на Конституцията, води до ограничаване на 
съобразяването с принципите. Ограничава-
нето им е допустимо само по изключение, а 
изключението трябва да бъде ясно и точно 
определено, с безспорни граници.
Всички разсъждения в защита на чл. 217в 
ЗЛПХМ имат своето съсредоточие в основ-
ното начало на чл. 52, ал. 3 и ал. 5 от Кон-
ституцията, защото са свързани с основното 
човешко право – правото на живот. Трябва 
обаче да се отчита, че при определяне на 
границите на държавното регулиране зна-
чение имат и други принципи и осъщест-
вяването на основните права става винаги 
в определена обществена и социална среда. 
Общественият интерес е баланс на интересите 
в обществото и приоритетът на принципа на 
защита на живота и на здравето на човека 
конституционно се осъществява само като 
се държи сметка за единния в съдържанието 
си обществен интерес. Конституционните 
принципи се отнасят до всички и винаги 
трябва да се осигурява върховенството на 
Конституцията в нейната цялост.
Както стопанската, така и здравната поли-
тика не може да бъде преценявана от гледи-
ще на един изолирано взет конституционен 
принцип. Посочените в чл. 217в, ал. 5 ЗЛПХМ 
хипотези трябва да се разглеждат свързано 
с всички други дадени в здравното законо-
дателство, в рамките на които се проявяват 
двете противостоящи си едни на други групи 
интереси – икономически и социални, и да се 
намери и установи законово балансът между 
тях, което именно ще бъде и в съгласие с Кон-
ституцията. При разглеждане на атакуваните 
разпоредби следва да се има предвид целият 
комплекс от правила, и то не само в глава 
девета „б“ и в ЗЛПХМ, но и в цялото здрав-
но законодателство. Именно съобразявайки 
този комплекс от регламентации, можем да 
установим вътрешната противоречивост на 
уредбата, дадена в чл. 217в ЗЛПХМ, и пре-
ливането от законосъобразност към целесъо-
бразност при извършването на действията на 
ИАЛ по провеждането на контрола, предмет 
на разпоредбата. 
Член 19, ал. 2 от Конституцията in fine 
казва, че уреждането на стопанските отно-
шения трябва да е в съгласие с изискването 
да се „защитава потребителя“. Следователно 
конституционната разпоредба, основа на 
регламентацията на свободната стопанска 
инициатива, държи сметка за интересите