Държавен вестник, бр. 13, 2002 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  13
Приложение № 6
към чл. 11, ал. 2
Условия за определяне на обща и специфич-
на миграция (анализи за миграция)
Част I
Общи положения
1. При сравняване на резултатите от анализите за
миграция специфичната маса на използваните модел-
ни разтвори условно се приема за единица. По този
начин милиграмите вещество, преминало на литър
моделен разтвор (mg/l), цифрово отговаря на мили-
грамите вещество, преминало в килограм от този раз-
твор (mg/kg), т. е. на милиграмите вещество, преми-
нало в килограм храна.
2. Когато анализи за миграция се провеждат върху
проба или образец от материала или предмета, поста-
вена в контакт с количество храна или моделен разт-
вор, различно от това при реалните условия на употре-
ба на материала или предмета, получените крайни ре-
зултати се коригират по формулата:
m . a2
М =
 . 1000,
a1 . q
където:
М е миграцията, mg/kg;
m—масата на веществото, отделено от пробата и опре-
делено при анализа за миграция, mg;
а1—повърхността на пробата или образеца, била в кон-
такт с храната или моделния разтвор по време на
анализа за миграция, dm2;
а2—повърхността на материала или предмета, която
влиза в контакт с храната при реални условия на
употреба на материала или предмета, dm2;
q е количеството на храната, която е в контакт с ма-
териала или предмета при реални условия на упот-
ребата му, g.
3.1. Анализът за миграция се провежда с материала
или предмета. Когато това е практически невъзможно,
се взема проба от материала или предмета или ако се
налага образец, специално произведен за целта.
3.2. Пробата или образецът от материала или пред-
мета се поставя в контакт с храната или моделния раз-
твор по начин, който най-точно възпроизвежда реални-
те условия на употреба на материала или предмета. За
целта трябва да се осигури контакт между храната или
моделния разтвор и само тези страни на пробата/обра-
зеца, които са предназначени за контакт с храната,
изключително важно условие при провеждане на из-
питване на многослойни материали и предмети и зат-
варящи устройства.
3.3. Анализът за миграция на затварящи устройст-
ва, като капачки, тапи, вентили, уплътнения и други,
трябва да се извършва с тях самите, чрез поставянето
им към съдовете, за които са предназначени, по начин,
който отговаря на условията на затваряне при реални
условия на употреба.
4.1. Пробата от материала или предмета се поставя
в контакт с храната или моделен разтвор и условия за
време и температура, подбрани в съответствие с прави-
лата на тази наредба.
4.2. Общата и специфичната миграция се определят
в храната или моделния разтвор след края на определе-
ното за извършване на анализа време.
4.3. Анализът за миграция в храни се провежда при
най-високите параметри за време и температура, които
са възможни при реални условия на употреба на мате-
риала или предмета.
5.1. Когато материалът или предметът е предназна-
чен за повторен контакт с храни, анализът за миграция
се провежда трикратно върху една и съща проба от ма-
териала или предмета, като при всяко изследване се
взема нова порция от моделния разтвор или храната.
Съответствието с границите на миграция се определя
по резултата от третото изпитване.
5.2. Когато има убедителни доказателства, че коли-
чеството нискомолекулни вещества не се повишава във
второто и третото изпитване и че нормите за границите
за миграция не са превишени при първото изпитване,
не се извършват по-нататъшни изпитвания.
Част II
Специфичини условия за определяне на обща
миграция
6.1. Определянето на общата миграция при изпол-
зване на водни моделни разтвори се извършва чрез
изпаряване на моделния разтвор и претегляне на су-
хия остатък.
6.2. При използване на ректифицирано маслиново
масло или негов заместител се прилага следната про-
цедура:
а) пробата от материала или предмета се претегля
преди и след контакта є с моделния разтвор;
б) абсорбираният от пробата моделен разтвор се
екстрахира и определя количествено;
в) определеното по буква “б” количество моделен
разтвор се изважда от масата на пробата, измерена след
контакта є с моделния разтвор;
г) разликата между началната и коригираната крайна
маса на пробата представлява общата миграция от из-
питваната проба.
7. Когато материалът или предметът е предназна-
чен за повторен контакт с храни и е технически невъз-
можно да се осъществи анализът, посочен в т. 5.1, се
допуска прилагане на модификации на анализа, при
условие, че са осигурени условия за измерване на миг-
рацията след третото изпитване. Подобна модифика-
ция може да бъде следната:
7.1. Изпитват се три идентични проби от материала
или предмета.
7.2. Провежда се анализ за миграция на една от
пробите и се определя общата миграция—М1.
7.3. Втората и третата проба се анализират при
същата температура, но за период от време на кон-
такт съответно два и три пъти по-дълъг, след което
се определя общата миграция за всяка от пробите—
съответно М2 и М3.
7.4. Материалът или предметът се допуска за упот-
реба, когато стойностите за М1 или М3 минус М2 не
превишават допустимата граница на обща миграция.
8.1. Когато полученият резултат от анализа за обща
миграция надвишава допустимата граница на обща
миграция с число не по-голямо от допустимата грешка
на използвания метод, материалът или предметът се
допуска за контакт с храни.
8.2. Прилагат се следните допустими грешки на
метода:
а) 20 mg/kg или 3 mg/dm2 при използване на моделен
разтвор ректифицирано маслиново масло или негов за-
местител;
б) 6 mg/kg или 1 mg/dm2 при използване на моделни
разтвори А, В и С.
9.1. За веществата по приложение № 1, за които не
са посочени в колона 4 на таблицата граници за спе-
цифична миграция или други ограничения, допусти-
мата граница на специфична миграция е 10 mg/dm2
или 60 mg/kg.
9.2. Сумата от лабораторно определените резулта-
ти за всички специфични миграции на веществата по
т. 9.1 не трябва да надвишава допустимата граница за
обща миграция на материала или предмета.