Държавен вестник, бр. 60, 2005 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  60
направление на най-слабата част на образеца по
т. 4.10.1 така, че ако прътът пробие опаковката
достатъчно дълбоко, да удари върху защитната
обвивка; при изпитванията прътът не трябва да се
деформира съществено;
4.10.3. височината на падане на пръта по т. 4.10.1,
която се измерва от неговия долен край до набеля-
заната точка на въздействие върху горната повър-
хност на образеца, трябва да бъде 1 m;
4.11.1. образецът (или отделни образци) на опа-
ковка тип А, предназначена за течности и газове,
трябва да се подлага на всяко едно от следните
изпитвания:
4.11.1.1. изпитване на свободно падане—обра-
зецът трябва да пада върху мишената така, че да
бъде нанесено максимално увреждане на защит-
ната обвивка; височината на свободно падане на
образеца, която се измерва от най-ниската част на
образеца до горната повърхност на мишената, тряб-
ва да бъде 9 m; мишената трябва да съответства на
изискванията, посочени в т. 4.3;
4.11.1.2. изпитване на дълбочина на прониква-
не—образецът трябва да се подложи на изпитва-
нето, посочено в т. 4.10.1, но в този случай височи-
ната на падане на пръта върху образеца трябва да
бъде 1,7 m;
4.11.2. изискванията по т. 4.11.1 не се прилагат,
ако може да се докаже, че дадено изпитване е по-
тежко за изследвания образец—в тези случаи той
се подлага на по-тежкото изпитване.
4.12. При провеждане на изпитвания за провер-
ка на издръжливостта при аварийни условия на
превоз на радиоактивни вещества образецът тряб-
ва да бъде подложен на въздействието на изпитва-
нията първо по т. 4.13, след това по т. 4.14. След
тези изпитвания същият образец (или нов обра-
зец) трябва да бъде подложен на изпитването с
потопяване във вода съгласно т. 4.15, а когато това
е приложимо, трябва да се извърши и изпитването
съгласно т. 4.16.
4.13. Изпитването на механично повреждане
включва три различни изпитвания на падане, оз-
начени условно като падане I, падане II и падане
III. Всеки образец трябва да бъде подложен на
съответните изпитвания за падане, посочени в
чл. 92, т. 11—13 или чл. 106. Последователността
на паданията на образеца трябва да бъде такава, че
в резултат на изпитванията за механично повреж-
дане върху образеца да бъдат нанесени такива
повреди, които биха довели до максимално увреж-
дане при последващото топлинно изпитване:
4.13.1. при падане I образецът трябва да пад-
не върху мишената така, че да получи максимал-
ни повреди, а височината на падането, която се
измерва от най-ниската точка на образеца до гор-
ната повърхност на мишената, трябва да бъде
9 m; мишената трябва да съответства на изиск-
ванията на т. 4.3;
4.13.2. при падане II образецът трябва да падне
върху прът, който е твърдо закрепен във верти-
кално положение върху мишената така, че образе-
цът да получи максимални повреди; височината
на падането, която се измерва от набелязаното
място за удар на образеца до горната повърхност
на пръта, трябва да бъде 1 m; прътът трябва да
бъде изработен от мека стомана и да има кръгло
сечение с диаметър (15,0 ± 0,5) cm и дължина 20 cm;
когато е необходима по-голяма дължина на пръта,
за да се нанесе по-голяма повреда, тогава трябва
да се използва прът с достатъчна дължина за нана-
сяне на максимални повреди при това изпитване;
горната повърхност на пръта трябва да бъде плос-
ка и хоризонтална с радиус на закръгление на кра-
ищата не повече от 6 mm; мишената, върху която
е монтиран прътът, трябва да съответства на изис-
кванията на т. 4.3;
4.13.3. при падане III образецът трябва да бъде
подложен на изпитване на динамично разрушава-
не чрез поставяне на образеца върху мишената така,
че да получи максимални повреди при падането
върху него на тяло с маса 500 kg от височина 9 m;
тялото трябва да бъде изработено от мека стомана
във вид на твърда квадратна пластина със страна
1 m, която трябва да пада в хоризонтално положе-
ние; височината на падането трябва да се измерва
от долната повърхност на пластината до най-висо-
ката точка на образеца; мишената, върху която е
монтиран прътът, трябва да съответства на изис-
кванията на т. 4.3.
4.14. При топлинно изпитване образецът тряб-
ва да бъде в състояние на топлинно равновесие
при температура на външната среда 38 °C и усло-
вия на слънчев топлинен поток съгласно прило-
жение № 15 и при максимална разчетна, опреде-
лена при конструирането, скорост на генерира-
ната от радиоактивното съдържание топлина
вътре в опаковката. Допуска се всеки един от
тези параметри да има стойности, различни от
указаните, преди началото на топлинното изпи-
тание и по време на самото изпитване, при усло-
вие че това ще бъде взето под внимание по съот-
ветен начин при последващата оценка за пове-
дението на опаковката.
Топлинното изпитване по-нататък трябва да
включва следните два последователни етапа:
4.14.1. поставяне на образеца в продължение
на 30 минути в топлинна среда, където топлинни-
ят поток трябва като минимум да бъде еквива-
лентен на топлинния поток в точката на горене
на въглеводородно гориво във въздушна среда при
достатъчно стабилни условия на външната среда,
осигуряващи среден коефициент на излъчване от
пламъка, не по-малък от 0,9 при средна темпера-
тура минимум 800 °C; пламъкът трябва да обхва-
ща напълно образеца, при което коефициентът
на повърхностно поглъщане се приема за равен
на 0,8 или на тази стойност, която може да бъде
потвърдена за опаковка, разположена в посоче-
ната горяща среда;
4.14.2. поставяне на образеца във външна ок-
ръжаваща среда с температура 38 °C при условия
на слънчев топлинен поток съгласно приложе-
ние № 15 и при максимална, определена при кон-
струирането, скорост на генериране на топлина
от радиоактивното съдържание вътре в опаков-
ката за време, което трябва да бъде достатъчно
продължително, за да се установи категорично,
че стойностите на температурата на образеца във
всички места се понижават и/или се приближа-
ват до първоначалните условия на топлинно
равновесие.