Държавен вестник, бр. 66, 2005 г., стр. 43

Б Р О Й  66
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  43
Член 7
Всяка от договарящите страни уведомява
другата за изпълнението на процедурите, необ-
ходими според вътрешното є законодателство
за влизането в сила на това споразумение, кое-
то става действащо в момента на последното
уведомление.
2.12. Модел на споразумение между местни-
те или регионалните власти за развитие на
трансграничното сътрудничество в областта
на гражданската защита и взаимопомощта в
случаи на бедствия в граничните зони
(Схема)
Местните власти (или регионите) .........................
и ...................... по силата на юрисдикцията на
държавите ......................... и .....................................,
*  които са страни по междудържавното спо-
разумение за насърчаване на трансграничното
сътрудничество4,
* страни по Европейската рамкова конвен-
ция за трансгранично сътрудничество между
териториалните общности или власти,
Решени да си оказват взаимна помощ в слу-
чаи на бедствия в някоя от техните територии;
Убедени в необходимостта от съвместното
прилагане на всяка превантивна дейност срещу
подобни бедствия и от възможно най-ефикасна-
та взаимопомощ, за да се противопоставят на
злополучните последствия от такива бедствия,
Се договориха за следното:
Член 1
Договарящите страни се задължават да се
подпомагат взаимно в рамките на своите ком-
петенции и според възможностите си в слу-
чаи на бедствия5, настъпили на територията
на една от тях.
Член 2
1. Подпомагането се осигурява вследствие
на постъпила молба от страна на компетентна-
та власт на една от договарящите страни към
компетентната власт на другата. В молбата се
уточняват същността и важността на исканата
помощ, предвид разпоредбите на чл. 3.
2. Властта, от която е поискано подпомага-
нето, уточнява пред властта, формулирала ис-
кането, същността и размера на подпомагане-
то, което е в състояние да осигури.
Член 3
1. Подпомагането, визирано в чл. 1 на това
споразумение, може да бъде предоставено под
една или повече форми, изброени по-долу:
а. предоставяне на подходящо оборудване с
цел да се облекчат незабавните нужди на
населението, засегнато от бедствието, като
например одеяла, палатки, дрехи, храни и
медикаменти;
б. предоставяне на оборудване, предназна-
чено за оказване на първа помощ, за ме-
дицинско обслужване и за спасителни
акции;
в. изпращане на оперативен и администра-
тивен персонал;
г. изпращане на технически, медицински, за
първа помощ и други единици;
д. ... ;
е. ...
Пристъпвайки към пратките, визирани в
подточки a и б по-горе, властта, която предос-
тавя подпомагането, уточнява пред властта, за
която са предназначени пратките, дали предос-
тавените средства се предоставят под наем, или
са дарение.
2. С оглед да се улесни осъществяването на
тази разпоредба договарящите страни редовно
прибягват до обмен на информация, отнасяща
се до същността и размера на помощта, която
са в състояние да предоставят незабавно в слу-
чай на бедствие.
Член 4
1. Договарящите страни вземат всички не-
обходими мерки, за да може транспортът на
лицата и средствата, визирани в предишния
член, да се извърши при най-благоприятни ус-
ловия, независимо от използвания начин на
транспортиране.
2. В случай на транспортиране по въздушен
път се вземат специални мерки за сигурност.
Член 5
1. Ако договарящите страни не са се догово-
рили за друго, управлението на помощните
операции се поема от компетентните власти на
договарящата страна, която е поискала подпо-
магането.
2. Компетентната власт, която осигурява под-
помагането, съобщава на компетентната власт,
която го е поискала, имената на лицата, нато-
варени с осигуряване на предаването на инст-
рукциите на членовете на чуждия персонал,
оказващ помощ.
Член 6
1. Финансовата издръжка на подпомагането
се осигурява или от фондове, създадени от про-
мишлените производства6, които биха могли да
причинят бедствия или катастрофи (химичес-
ка, атомна или друга промишленост), или от
договарящата страна, която получава подпома-
гането и чиито разходи евентуално ще бъдат
възстановени от централните власти.
2. Всяка договаряща страна обаче се задъл-
жава да не иска от другите засегнати страни
възстановяване на обикновените разходи по
оказаното подпомагане, нито обезщетение за
загубите или щетите, претърпени от автомоби-
лите или оборудването, използвани при опера-
циите на взаимопомощ или подпомагане.
3. Властта, която оказва подпомагането,
трябва, използвайки информацията, визирана
в т. 2 от чл. 2, да посочи какви са разходите,
които тя смята да изключи от обикновените
разходи, произтичащи от осъществяването на
операцията, извън споменатите в т. 2 на чл. 7.