Държавен вестник, бр. 58, 2000 г., стр. 19

Б Р О Й  58
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
(2) Наредбата не се прилага за храни, пред-
назначени за деца до 3-годишна възраст.
Чл. 2. Микотоксини по смисъла на тази на-
редба са токсични вещества, образувани от
микроскопични гъбички (плесени), развили се
върху храните при производството и продажба-
та им, които, попаднали в човешкия организъм
с храната в по-големи от установените в тази
наредба количества, причиняват заболявания.
Чл. 3. За осигуряване на безопасността на
храните всички физически и юридически лица,
които произвеждат, внасят, търгуват или пред-
лагат храни, са длъжни да спазват нормите за
съдържание на микотоксини в храните.
Чл. 4. (1) Предлаганите на потребителя хра-
ни по приложение № 1 не могат да съдържат
микотоксини в количества, по-високи от посо-
чените норми.
(2) Нормите за съдържание на афлатоксини
по т. 1.1 и 2.1 на приложение № 1 се прилагат за
посочените храни и за продуктите от преработ-
ката им, ако няма други установени специфич-
ни норми за тях.
(3) За ядковите плодове с черупка и сушени-
те плодове нормите за съдържание на мико-
токсини се отнасят за ядивната им част.
Чл. 5. За храните по т. 1 и 2 на приложение
№ 1 не се допуска:
1. смесване на партиди с наднормено съдър-
жание на афлатоксини с партиди, които отгова-
рят на нормите;
2. смесване на партиди, предназначени за
вторична механична обработка, с партиди, пред-
назначени за директна консумация от хора или
за влагане в производството на други храни;
3. влагането им като съставки за производст-
вото на други храни, когато не отговарят на нор-
мите, посочени в т. 1.1 и 2.1 на приложение № 1;
4. детоксикацията им чрез химически методи.
Чл. 6. Фъстъците, ядковите и сушените пло-
дове, които не отговарят на нормите за съдър-
жание на афлатоксини по т. 1.1, и зърнените
храни, които не отговарят на нормите по т. 2.1
на приложение № 1, могат да се предложат на
пазара само при условие, че:
1. тези храни:
а) не са предназначени за директна консума-
ция или влагане в производството на други храни;
б) отговарят на нормите, посочени в т. 1.2 на
приложение № 1 за фъстъци и т. 1.3 на прило-
жение № 1 за ядкови и сушени плодове;
в) са преминали вторична механична обра-
ботка, в резултат на която нормите по т. 1.1 и 2.1
на приложение № 1 не се превишават и не са се
появили други опасни за здравето замърсители;
2. предназначението на тези храни е ясно
обозначено чрез етикет със следното изрично
указание: “Преди директна консумация или вла-
гане в производството на храни този продукт да
се подложи на механична обработка за намаля-
ване съдържанието на афлатоксини в него!”
Раздел II
 Вземане на проби
Чл. 7. Вземането на проби за провеждане на
държавния контрол се извършва от длъжност-
ни лица—държавни инспектори.
Чл. 8. Пробите, определени за контрол на
съдържанието на микотоксини, трябва да бъдат
представителни за партидите. Съответствието с
нормите за съдържание на микотоксини в хра-
ните се установява въз основа на резултатите,
получени при анализ на доставените проби.
Чл. 9. (1) От всяка партида, предназначена
за анализ, се извършва самостоятелно вземане
на проби. Големите партиди се разделят на
еднородни части (подпартиди), от които се взе-
мат самостоятелни проби.
(2) Преди вземане на пробите трябва да се
установи еднородността на партидата, като се
извършва:
1. проверка на документите, които придру-
жават партидата;
2. сравняване на данните, маркирани върху
опаковката, с данните от документите по т. 1;
3. проверка на външния вид на храните и на
условията на съхранение.
Чл. 10. При вземането на проби и подготов-
ката на лабораторните проби се предприемат
предпазни мерки за недопускане настъпване на
промени в съдържанието на микотоксини, на
аналитичното им определяне или на предста-
вителността на съставните проби.
Чл. 11. Вземането на точкови проби се из-
вършва от различни места на партидата или
подпартидата. Допуснатите отклонения от тази
процедура се отбелязват в протокола за взема-
не на проби.
Чл. 12. (1) Съставната проба се изготвя чрез
събиране на всички точкови проби.
(2) Точкови проби, взети от продукт, който не
е предварително опакован, трябва да се смесят и
разбъркат добре по начин, който осигурява пред-
ставителност на всички части от партидата.
(3) Когато съставната проба се състои от
единични опаковки, цялото им количество се
изпраща за анализ.
Чл. 13. Пробите храни, предназначени за
лабораторен анализ, се поставят в чисти опа-
ковки, изработени от материали, които не оказ-
ват влияние върху състава и органолептиката
на продукта и осигуряват защита от замърсява-
не и повреда при изпращането. По време на
транспортирането и/или съхранението се взе-
мат необходимите мерки за недопускане нас-
тъпването на промени в състава на пробата.
Чл. 14. (1) Всяка проба, взета за нуждите на
държавния контрол, се затваря, пломбира, под-
печатва и етикетира на място по начин, който
осигурява оригиналността є.
(2) Етикетът се прикрепя трайно върху опа-
ковката, в която се намира пробата. Маркиров-
ката върху етикета на пробата трябва да е неиз-
триваема и да включва следните данни: