Държавен вестник, бр. 53, 2010 г., стр. 76

СТР.  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  53
(2) Магистър-фармацевтът активно участва 
в разработването, обсъждането и промените в 
здравната политика, които са в интерес на па­
циента и обществото.
Чл. 13. Магистър-фармацевтът участва в 
програми за повишаване на нивото на здравна 
култура на населението, опазването на околната 
среда и популяризирането на разумната употреба 
на всички здравни източници.
Чл. 14. Магистър-фармацевтът се бори активно 
срещу всички възможности за производство, дос­
тавка и търговия с лекарствени продукти извън 
рамките на закона.
Чл. 15. Магистър-фармацевтът трябва да търси 
честност и справедливост при разпределението на 
здравните ресурси, за които е отговорен, както 
и да търси баланс между нуждите на пациента 
и обществото.
Раздел II
Взаимоотношения фармацевт–пациент
Чл. 16. (1) Магистър-фармацевтът има мо­
рални задължения и изгражда взаимоотношения 
на доверие с пациента като отговор на високото 
обществено признание на професията.
(2) Магистър-фармацевтът се задължава да 
помага на пациента да постигне максимална полза 
от лекарствата чрез рационалната им употреба.
(3) Магистър-фармацевтът е посветен на 
здравето и хуманното отношение към пациента 
и пази неговото доверие.
Чл. 17. Магистър-фармацевтът подпомага 
пациента по грижовен, съчувствен и конфиден­
циален начин.
Чл. 18. (1) Магистър-фармацевтът поставя гри­
жата за пациента в центъра на професионалната 
си практика, като има предвид само неговите 
здравни и медицински нужди и тези, определени 
от здравната наука.
(2) Магистър-фармацевтът отпуска лекарства 
по рецепта и без рецепта само когато е сигурен, 
че са безопасни, ефикасни и качествени.
Чл. 19. Магистър-фармацевтът има само профе­
сионални взаимоотношения с пациента, основани 
на взаимно уважение, честност и съчувствие, 
като се съобразява с евентуалните последствия 
и безопасността на пациента.
Чл. 20. (1) Магистър-фармацевтът уважава 
индивидуалните ценности и достойнството на 
всеки пациент, осигурява му вярна, точна и 
разбираема информация така, че да може да 
вземе информирано решение що се отнася за 
неговото здраве.
(2) Магистър-фармацевтът уважава информи­
рания избор на пациента, който отказва лечение 
и живее в риск.
(3) Магистър-фармацевтът уважава достойн­
ството на пациент с намалена компетентност и 
се опитва да го подпомогне по подходящ начин 
и степен във вземането на най-доброто решение 
за неговото здраве.
Чл. 21. Магистър-фармацевтът уважава и 
пази правото на конфиденциалност на пациента. 
Информация, придобита при професионални кон­
такти с пациента, може да бъде разкрита само 
ако не се разкрива идентичността на пациента. 
Това би могло да стане единствено след получа­
ване на съгласие от пациента във всички случаи, 
предвидени в закона, или когато е необходимо, 
за да го предпази от вредни последствия.
Чл. 22. (1) Магистър-фармацевтът уважава 
правото на пациента на фармацевтична услуга 
и е длъжен да му я осигури.
(2) Когато не може да бъдат отпуснати предпи­
сани лекарства или услуги, магистър-фармацевтът 
е длъжен да пренасочи пациента, така че това да 
бъде направено на друго удобно за него място.
(3) Магистър-фармацевтът е длъжен да подси­
гури непрекъснатост на фармацевтичната услуга 
чрез подходяща комуникация и координация 
особено в случай на затваряне, преместване на 
аптека при изключителни обстоятелства, като 
природни бедствия, аварии или други.
Чл. 23. Магистър-фармацевтът служи на 
нуждите на обществото и неговите членове. 
Първо задължение е пациентът. В същото време 
задълженията може да надвишават нуждите на 
пациента и обхващат  цялото общество. В тези 
случаи магистър-фармацевтът признава отговор­
ностите, свързани с тези обществени задължения, 
и действа в съгласие с тях.
Раздел III
Взаимоотношения между фармацевти
Чл. 24. Магистър-фармацевтът трябва да е в 
коректни отношения с колегите си, като в случай 
на различия се ръководи само от интересите на 
пациента.
Чл. 25. Магистър-фармацевтът не трябва да 
петни името на свои колеги, като изказва мнения 
и съмнения относно компетентността и дейността 
им без конкретни данни и доказателства.
Чл. 26. Магистър-фармацевт, който изразява 
загриженост относно компетентността на свой 
колега, основаваща се на достоверни данни, трябва 
да бъде подкрепян и защитаван.
Чл. 27. Всеки магистър-фармацевт е длъжен да 
съдейства при обследването на компетентността 
на свой колега, като предоставя точни, обективни 
и професионални данни.
Чл. 28. Магистър-фармацевтът е задължен да 
се консултира с колеги и да пренасочва пациента, 
когато счете за необходимо. Трябва да се признава 
правото на друго мнение, особено когато то е в 
полза на пациента.
Чл. 29. (1) Магистър-фармацевтът не трябва 
да участва в нелоялна професионална и търгов­
ска конкуренция или такава, която ще накърни 
доброто име на професията или ще навреди на 
колега, на пациент или на обществото.
(2) Недопустимо е използването на търговски 
и ценови подходи за лекарствени продукти по 
лекарско предписание с цел пренасочване на 
пациенти от една аптека в друга.
Чл. 30. (1) Споровете от професионален, етичен 
и деонтологичен характер между магистър-фар­
мацевти са от компетенцията на комисиите по 
етика и качество на РФК на БФС.
(2) Решенията по ал. 1 могат да се обжалват 
пред Комисията по етика и Комисията по качество 
на БФС. Решенията не подлежат на обжалване.
Раздел IV
Взаимоотношения между фармацевти и други 
медицински и здравни специалисти
Чл. 31. Магистър-фармацевтът трябва да 
действа с честност и достойнство във взаимоот­
ношенията си с другите медицински и здравни 
специалисти.
Чл. 32. Магистър-фармацевтът не трябва да 
се включва в каквато и да било дейност или 
да има поведение, които биха могли да уронят 
престижа и общественото доверие на медицин­
ските професии.