Държавен вестник, бр. 34, 2013 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  34
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 3  
от 28 март 2013 г.
по конституционно дело № 7 от 2012 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Димитър Токушев, и членове: Благовест 
Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, Кети 
Маркова, Георги Ангелов, Борис Велчев, Ана-
стас Анастасов, Гроздан Илиев, при участието 
на секретар-протоколиста Снежана Петрова 
разгледа в закрито заседание на 28.03.2013 г. 
конституционно дело № 7/2012 г., докладвано 
от съдията Димитър Токушев.
Делото е образувано на 8.10.2012 г. по ис-
кане на 54 народни представители от 41-вото 
Народно събрание за установяване на проти-
воконституционност на Решение за създаване 
на Парламентарна анкетна комисия за проуч-
вания на случаи, при които има факти, данни 
и документално аргументирани публични раз-
следвания, включително и на прекратени дела 
и преписки за корупция по високите етажи на 
властта, довели до лично облагодетелстване 
на определени лица, ощетяване и значителни 
вредни последици за държавата от 20 септември 
2012 г. (ДВ, бр. 74 от 28.09.2012 г.).
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Основния закон и е във фазата на допустимост 
по чл. 19, ал. 1 от Закона за Конституционен 
съд (ЗКС).
Направеното искане на групата депутати е 
съобразено с изискванията на чл. 17, ал. 1 и 
2 ЗКС.
Според народните представители, които 
правят искането, атакуваното решение на На-
родното събрание е противоконституционно и 
противоречи на чл. 4, ал. 1 от Конституцията 
и нейния преамбюл, в който е посочено, че 
„Република България е правова държава“. 
Освен това решението нарушава принципа за 
разделението на властите, прогласен от чл. 8 
на Конституцията, защото създадената коми-
сия нарушава независимостта на съдебната 
власт, установена с чл. 117, ал. 2 от Основ-
ния закон. Народните представители считат, 
че с оглед предмета на дейност създадената 
комисия осъществява парламентарен контрол 
върху съдебната власт, а това е недопустимо, 
защото излиза извън пределите на чл. 62, ал. 1, 
който позволява на Народното събрание да 
осъществява само контрол върху дейността на 
правителството. 
Конституционният съд, за да се произнесе по 
допустимостта на искането на групата народни 
представители, съобрази следното: 
На 20 септември 2012 г. 41-вото Народно 
събрание приема Решение за създаване на Пар-
ламентарна анкетна комисия за проучване на 
случаи, при които има факти, данни, докумен-
тално аргументирани публични разследвания, 
включително и прекратени дела и преписки 
за корупция по високите етажи на властта, 
довели до облагодетелстване на определени 
лица, ощетяване и значителни вредни после-
дици за държавата(ДВ, бр. 74 от 28.09.2012 г.). 
Създадената на основание чл. 79, ал. 1 и 3 от 
Конституцията комисия като помощен орган 
на парламента е избрана за срок от шест месе-
ца – т.е. до 20 март 2013 г. Срокът на действие 
на комисията е продължен поради коледната 
ваканция на народните представители през 
2012 г. и фактически изтича на 5 април 2013 г. 
(чл. 36, ал. 4 от Правилника за организацията 
и дейността на Народното събрание – ДВ, 
бр. 58 от 27.07.2009 г.; посл. изм., ДВ, бр. 69 
от 11.09.2012 г.). С Указ № 57 от 13.03.2013 г. 
президентът на републиката разпуска 41-вото 
Народно събрание на 15 март 2013 г. (ДВ, бр. 25 
от 13.03.2013 г.). 
Конституционният съд намира искането за 
недопустимо, защото е налице процесуална 
пречка за разглеждането му съгласно чл. 26 
от Правилника за организацията на дейността 
на Конституционния съд. 
Народните представители, когато действат 
като вносители на искането за обявяване на 
противоконституционност по реда на чл. 150 
от Конституцията, защитават публичен интерес 
(чл. 99, ал. 1 от Правилника за организацията 
и дейността на 41-вото Народно събрание). 
Този интерес се изразява в това, че ако Кон-
ституционният съд констатира, че оспореното 
решение на Народното събрание противоречи на 
Основния закон, то ще престане да се прилага 
занапред след решението на Конституционния 
съд. Обратно, ако Конституционният съд при-
еме, че не противоречи на Конституцията, то 
оспореното решение на Народното събрание 
ще произведе своя правен ефект. В конкретния 
случай произнасянето на Конституционния 
съд по същество на делото няма да отговори 
на публичния интерес. Решението на Кон-
ституционния съд има действие за в бъдеще 
и произнасянето му след преустановяване на 
дейността на временната комисия поради пре-
кратяването на мандата на Народното събра-
ние ще направи решението му безпредметно. 
Ето защо отсъствието на публичен интерес, 
който да бъде удовлетворен с произнасяне на 
Конституционния съд по решение, взето от 
разпуснатото Народно събрание, или неговото 
отпадане, обуславя недопустимостта на искането 
на групата народни представители.
Прекратяването на мандата на Народното 
събрание води автоматично до прекратяването на 
съществуването на създадените от него и дейст-
ващи към този момент постоянни и временни 
комисии, защото те са негови помощни органи. 
Произнасянето на Конституционния съд по съ-
щество ще бъде без правно значение, защото с 
прекратяване на мандата на Народното събрание