Държавен вестник, бр. 13, 2026 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
цедурата по въвеждане на еврото в България 
юридически приключва.
Национален референдум може да се про­
извежда само по въпроси от компетентността 
на Народното събрание. В Решение № 3 от 
2024 г. по к. д. № 13/2023 г. Конституцион­
ният съд посочва: „[н]ационалният референ­
дум, като начин за пряко осъществяване на 
държавната власт от народа, решава пряко 
въпроса, поставен на референдум. Това ре­
шение, обективиращо народната воля по 
различни въпроси относно общите дела, е 
определящо за действията, които трябва да 
предприеме компетентният държавен орган, 
за да осъществи неговото изпълнение. […] 
Смисълът на един национален референдум е 
непосредствено изразената воля на суверена 
по въпроси от кръга на компетентност на 
Народното събрание и произведен въз основа 
на негово решение (чл. 84, т. 5 от Конститу­
цията) да обвърже народното представител­
ство с предприемане на действия за нейната 
реализация. Ако въпросът, предмет на пред­
ложението за национален референдум, не е 
от компетентността на Народното събрание, 
исканият от суверена резултат не би могъл 
да бъде постигнат, защото парламентът не би 
могъл да приведе в действие, да осъществи 
решението, взето чрез националния рефе­
рендум, а суверенът не може сам да изпълни 
взетото на референдума решение. Именно 
това конституционно изискване установява 
и чл. 9, ал. 1 ЗПУГДВМС.“
Решението, прието в резултат от произведен 
референдум, следва да бъде изпълнимо. Без 
това националният референдум не би могъл 
да изпълни своето предназначение – вотът на 
гражданите да бъде зачетен, произвеждайки 
правен ефект. „Обратният подход означава 
да се произвеждат референдуми по всякакви 
въпроси, включително такива, за които изна­
чално е известно, че няма да породят пряко 
правно действие, а това може да доведе до 
използване на пряката демокрация за цели, 
противни на самата нея. С вота на гражданите 
не може да се спекулира чрез формирането на 
правно неоправдани очаквания“ (Решение № 9 
от 2016 г. по к. д. № 8/2016 г.).
В разглеждания случай оспореното решение 
на Народното събрание представлява отказ да 
приеме решение за произвеждане на национа­
лен референдум с въпрос, произнасянето по 
който не може да породи правни последици, 
тъй като единият възможен отговор (Бъл­
гария да не въведе еврото през 2026 г.) не 
може да ревизира решение, което не се взима 
едностранно от Република България, а прав­
ните последици на другия възможен отговор 
(България да въведе еврото през 2026 г.) дори 
са настъпили. По същите съображения и реше­
ние на Народното събрание за произвеждане 
на референдум с така предложения въпрос 
също не би било годно да породи правния 
ефект, който предложението за произвеждане 
на референдум цели: решаване на въпроса 
дали еврото да се въведе през 2026 г. Поради 
това не е налице конституционен спор, който 
да бъде годен предмет на производство пред 
Конституционния съд, и разглежданото искане 
в тази му част е недопустимо.
Второто конкретно искане на вносителя 
е за установяване на съответствие на „така 
поставения въпрос: „Съгласни ли сте България 
да въведе единната европейска валута „евро“ 
през 2026 г. ?“ с Конституцията на Република 
България, с ограниченията по чл. 9, ал. 2, 3 
и 4 ЗПУГДВМС, както и с Договора за функ­
циониране на ЕС“.
В Решение № 9 от 2016 г. по к.д. № 8/2016 г. 
Конституционният съд е посочил: „[о]т кон­
ституционноправна гледна точка и с оглед 
предмета на конкретния конституционен 
спор не би могло да се говори за противокон­
ституционни въпроси […]. Противоречащ на 
Конституцията би могъл да бъде оспореният 
акт на парламента – изцяло или частично.“ 
Съдът не намира основание да се отклони от 
своята практика. Искане Конституционният 
съд да се произнесе отделно по съответствието 
с Конституцията на въпрос, съдържащ се в 
предложение за произвеждане на национален 
референдум, не може да бъде предмет на 
преценка за конституционосъоб­разност от 
Конституционния съд извън произнасянето по 
решението на Народното събрание по предло­
жението за произвеждане на национален ре­
ферендум със съответния въпрос, независимо 
от съдържанието на това решение – за произ­
веждане на референдум или за отхвърляне на 
предложението (в този смисъл Решение № 3 
от 8.02.2024 г. по к. д. № 13/2023 г.).
Поради това отделно обсъждане на второто 
искане на вносителя извън преценката по до­
пустимостта на оспорването на решението на 
Народното събрание е лишено от основание.
Предвид изложеното Конституционният съд 
приема, че искането, по което е образувано 
конституционно дело № 21/2025 г., не следва 
да бъде допуснато за разглеждане по същество.
По посочените съображения и на основание 
чл. 19, ал. 1 от Закона за Конституционен съд 
Конституционният съд
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на 51 народни пред­
ставители от 51-вото Народно събрание за 
установяване на противоконституционност 
на „Решението на Народното събрание за 
невземане на решение за произвеждане на 
национален референдум по предложението, 
внесено от президента на Република Бълга­
рия на 12 май 2025 г. с въпрос: „Съгласни ли 
сте България да въведе единната европейска 
валута „евро“ през 2026 г.?“, и за установя­
ване на съответствие на „така поставения 
въпрос „Съгласни ли сте България да въве­
де единната европейска валута „евро“ през 
2026 г.?“ на Конституцията на Република 
България и на ограниченията по чл. 9, ал. 2, 
3 и 4 ЗПУГДВМС, както и на Договора за 
функциониране на ЕС.“