Държавен вестник, бр. 81, 2021 г., стр. 41

БРОЙ  81	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
за подпомагане по Програмата, което също 
е в противоречие с целите и принципите по 
чл. 2 и 4 ЗХУ и следва да се отмени.
Правилно съдът е приел, че разпоредбата 
на чл. 10, ал. 3, т. 9 от Националната програма 
не противоречи на нормативни разпоредби от 
по-висок ранг. Съгласно правилото на чл. 10, 
ал. 3, т. 9 кандидатите следва да представят 
одобрен инвестиционен проект към разреше­
нието за строеж/поставяне с приложени към 
него (при необходимост) строителни детайли 
на специфични елементи. Правилно съдът е 
посочил, че съгласно чл. 184, ал. 1 ЗУТ съо­
ръженията за достъпна среда на хората с ув­
реждания в съществуващи сгради се изграждат 
или поставят въз основа на одобрен проект в 
съответствие с изискванията на наредбата по 
чл. 169, ал. 4 и издадено разрешение за строеж 
или разрешение за поставяне. За издаването на 
разрешенията за строеж не се събират такси. 
Със законовото изискване се цели опазване на 
здравето и живота на хората и да се осигури 
безопасна експлоатация на съоръженията за 
достъпна среда.
Поради това предвиденото условие в чл. 10, 
ал. 3, т. 9 от Програмата не противоречи на 
законовите правила и не е дискриминаци­
онно. Изготвянето на инвестиционен проект 
и издадено разрешение за строеж гарантира 
спазването на правилата и нормите за проекти­
ране, изпълнение и поддържане на строежите 
в съответствие с изискванията за достъпна 
среда за хората с увреждания.
Правилно съдът е приел, че не са налице 
основания за отмяна на разпоредбата на чл. 11, 
ал. 2 от Програмата, т.к. същата не предвиж­
да ограничителни условия за кандидатите. 
С нея е предвидено, че всички получени по 
време на кампанията проектни предложения 
се вписват в специален регистър, изготвен по 
образец Приложение – Регистър по Компонент 
1, съдържащ наименование на проектното 
предложение, идентификационен номер, както 
и информация за актуален статус. Целта на 
разпоредбата е постигане на отчетност, пуб­
личност и прозрачност при провеждане на 
процедурата по финансиране на подадените 
проектни предложения и в този смисъл е в 
съответствие със законовите цели, в изпълнение 
на които е утвърдена Националната програма.
Неоснователни са възраженията в касацион­
ната жалба срещу решението в частта, с която е 
отхвърлено оспорването на чл. 12, ал. 1, т. 1 и 2 
от Програмата. С разпоредбата на чл. 12, ал. 1, 
т. 1 и 2 от Програмата са предвидени критерии 
за оценяване на проектните предложения: в 
зависимост от броя лица с трайни увреждания, 
придвижващи се с инвалидни колички, които 
са с постоянен адрес в жилищната сграда, и 
обхват на проектното предложение (рампа/и 
или подемна платформа, и/или асансьор). В 
нормативната уредба от по-висок ранг не се 
съдържат разпоредби, на които приетите кри­
терии да противоречат. Въведените критерии 
за оценка на проектните предложения са съоб­
разени с предмета и начина на финансиране 
на кандидатите, за които вече се посочи, че 
не противоречат на законовите разпоредби и 
на принципите, залегнали в чл. 5 и 9 КПХУ. 
С оглед ограничения финансов ресурс, предви­
ден в бюджета за финансиране на дейностите 
по Националната програма, въвеждането на 
критерии за оценка е в съответствие с чл. 48, 
ал. 4 ППЗХУ.
Неправилно тричленният състав е приел, че 
оспорването на чл. 3, ал. 1, т. 2 от Програмата 
е неоснователно.
Член 3, ал. 1, т. 2 от Програмата ограничава 
кандидатстването с проектно предложение по 
Компонент 2 само ако моторното превозно 
средство е лично. Не следва обратен извод от 
доводите и възраженията на ответната страна, 
че текстът съответства точно на разпоредбата 
на чл. 48, ал. 1, т. 2 ППЗХУ, в редакцията 
преди изменението, обн., ДВ, бр. 28 от 2021 г., 
който предвижда, че финансовата помощ по 
Компонент 2 е предназначена за приспосо­
бяване на лично моторно превозно средство, 
необходимо за осигуряване на личната мо­
билност на човек с трайно увреждане. Това 
изискване по същество поставя възможността 
за личната мобилност (в този аспект) на хо­
рата с увреждания в зависимост от притежа­
ването на лично моторно превозно средство. 
Ограничаване кръга на хората с увреждания, 
които могат да кандидатстват по Компонент 
2, само до тези, които имат лично моторно 
превозно средство, като се изключва например 
придобиването на такова при условията на 
лизинг – хипотезата, обсъждана в първоин­
станционното производство, противоречи на 
законовите цели, регламентирани в чл. 2, т. 1 
и 2 ЗХУ, да насърчава, защитава и гарантира 
пълноценното и равноправно упражняване на 
правата и свободите на хората с увреждания и 
да създаде условия за социално приобщаване на 
хората с увреждания, както и на принципите 
по чл. 4, т. 2, 3 и 4 ЗХУ за равнопоставеност 
и недискриминация; социално приобщаване и 
пълноценно и ефективно участие на хората с 
увреждания и техните семейства в обществе­
ния живот и достъпност. В допълнение и за 
яснота на изложението трябва да се посочи, 
че разпоредбата на чл. 48, ал. 1, т. 2 ППЗХУ 
е изменена (изм., обн., ДВ, бр. 28 от 2021 г., 
в сила от 6.04.2021 г.) и в действащата към 
настоящия момент редакция предвижда, че 
Компонент 2 „Лична мобилност“ е за финан­
сиране на дейности за осигуряване на личната 
мобилност на човек с трайно увреждане съо­
бразно функционалния дефицит и потребно­
сти, т.е. обсъжданото ограничително условие 
е премахнато от подзаконовата разпоредба с 
по-висок ранг. Поради това тричленният състав 
неправилно е отхвърлил оспорването на чл. 3, 
ал. 1, т. 2 от Програмата.
Правилно съдът е приел, че разпоредби­
те на чл. 20, ал. 2, чл. 21 и чл. 23, ал. 1 от 
Националната програма не противоречат на 
нормативни разпоредби от по-висок ранг.
Съгласно чл. 20, ал. 2 от Националната 
програма финансиране по Компонент 2 е 
предвидено за: 1. изменение в конструкцията 
(приспособяване/преустройство) на органите 
за управление на моторно превозно средство, 
и 2. приспособяване (преустройство) на ор­