Държавен вестник, бр. 41, 2007 г., стр. 58

С Т Р .  58
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  41
(3) Комисията може да поиска веднъж на
6 месеца от предприятията по чл. 218 да дока-
жат разходоориентираността на цените, като
даде за това едномесечен срок на съответно-
то предприятие.
(4) В случай че в едномесечния срок по ал. 3
предприятията по ал. 1 не преработят цените
или съответно не докажат разходоориентира-
ността им, комисията може да определи цено-
ви ограничения съобразно наложените специ-
фични задължения или предвиденото в закона
за срок до 6 месеца.
(5) Предприятията по чл. 217, т. 1 определят
цени на услугите, които отговарят на следните
условия:
1. да не съдържат елементи на ценообразу-
ване, основаващи се единствено на значително-
то въздействие на предприятието върху съот-
ветния пазар;
2. да не съдържат отстъпки, които наруша-
ват възможностите за конкуренция от страна
на други предприятия, предоставящи съответ-
ната електронна съобщителна услуга;
3. да не създават предимства за отделни пот-
ребители на същата или сходна електронна
съобщителна услуга;
4. да не са под нивото на разходите за пре-
доставянето им.
(6) Предприятията по чл. 217, т. 1 на пазар
на дребно, освен условията по ал. 5, се задължа-
ват да не създават ценова преса.
Чл. 220. (1) Комисията може да налага це-
нови ограничения и изисквания за разходоори-
ентираност по отношение на цените за достъп
и взаимно свързване на предприятия със значи-
телно въздействие на съответния пазар на едро.
(2) При налагане на ценови ограничения по
ал. 1 комисията може да използва някой от
следните методи:
1. ограничаване нарастването на цените на
услугите до предварително определен ценови праг;
2. сравнителен анализ между определените
от предприятието цени и цените за същите ус-
луги на сравними конкуренти пазари на други
държави—членки на Европейския съюз;
3. определяне на план за постепенно нама-
ляване на цените за определен период от време,
след което нивото на цените трябва да достигне
до предварително определено ниво.
(3) Разходоориентираните цени се опреде-
лят от предприятията в съответствие със систе-
ма за определяне на разходите, когато това е
предвидено по реда на този закон и е наложено
с решение на комисията.
Чл. 221. (1) Комисията може да регулира
цени на пазар на дребно на електронни съоб-
щителни услуги, предлагани от предприятия със
значително въздействие върху съответен пазар
на дребно, при условията и по реда на този за-
кон, когато прецени, че налагането на специ-
фични задължения по глава десета и по чл. 135
няма да доведе до постигане на целите по чл. 4.
(2) Комисията може да наложи на предпри-
ятия със значително въздействие върху съот-
ветния пазар на дребно специфичните задъл-
жения по чл. 166, ал. 2, т. 1, 2 и 5.
(3) Комисията с оглед защита на крайните
потребители и стимулиране на ефективна кон-
куренция може в рамките на задълженията по
ал. 2 да наложи на предприятията по ал. 1 едно
или някои от следните задължения:
1. ограничаване нарастването на цените на
пазари на дребно до предварително определен
ценови праг;
2. контрол на цените за крайни потребители;
3. определяне на цени на пазари на дребно,
ориентирани към разходите;
4. определяне на цени, ориентирани към цени
за едни и същи или сходни услуги на сравними
съответни пазари на държавите—членки на
Европейския съюз.
(4) Задълженията по ал. 3 могат да бъдат
налагани, когато предприятията по ал. 1:
1. налагат необосновано високи цени; или
2. налагат цени, които препятстват конку-
ренцията или навлизането на други предприя-
тия на съответния пазар; или
3. въвеждат предпочитания към определени
крайни потребители; или
4. прилагат необосновано обвързване на ус-
луги.
(5) Комисията предоставя при поискване на
Европейската комисия информация относно
наложения ценови контрол на пазарите на дреб-
но, както и относно приложимата система за
определяне на разходите, когато е наложено
съответното задължение.
(6) Предприятията, на които са наложени
задълженията по ал. 3, прилагат система за
определяне на разходите съобразно чл. 222.
Чл. 222. (1) Комисията може да изисква от
предприятията по чл. 217, т. 1 да разработят и
приложат система за определяне на разходите,
когато това е необходимо за постигане на цели-
те по чл. 4 и при спазване на принципите по чл. 5.
(2) Предприятията по ал. 1 в 6-месечен срок
от налагане на задължението по ал. 1 предста-
вят на комисията проект на система за опреде-
ляне на разходите. Комисията след консулта-
ции с предприятията може да изисква принци-
пите и основните категории, по които са групи-
рани разходите, и основните правила за тяхно-
то разпределение.
(3) След консултации с предприятията по
ал. 1 комисията може да изиска изменения и
допълнения в системата за определяне на раз-
ходите, които не застрашават финансовата жиз-
неспособност на предприятието по ал. 1.
(4) Комисията може да проведе обществени
консултации по принципни положения от пред-
ставената система за определяне на разходите
по реда на чл. 36.
(5) Комисията може да даде задължителни
указания на предприятията по ал. 1 да изменят
системата за определяне на разходите.