Държавен вестник, бр. 91, 2002 г., стр. 89

Б Р О Й  91
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  89
6. Повторяемост (1)
За съдържание на 4-хидроксибензоена киселина
0,40 % разликата между резултатите от две успоредни
определяния на една и съща проба не трябва да над-
хвърля по абсолютна стойност 0,035 %.
За съдържание на бензоена киселина 0,50 % разли-
ката между резултатите от две успоредни определяния
на една и съща проба не трябва да надхвърля по абсо-
лютна стойност 0,050 %.
За съдържание на салицилова киселина 0,50 % раз-
ликата между резултатите от две успоредни определя-
ния на една и съща проба не трябва да надхвърля по
абсолютна стойност 0,045 %.
За съдържание на сорбинова киселина 0,60 % раз-
ликата между резултатите от две успоредни определя-
ния на една и съща проба не трябва да надхвърля по
абсолютна стойност 0,035 %.
7. Забележки
7.1. Резултатите от проведения тест за допустими
отклонения от методиката показват, че количеството
сярна киселина, която се добавя при екстракцията на
киселините от пробата, е критично и границите за ко-
личеството на обработваната проба трябва да се под-
държат в посочения интервал.
7.2. По желание може да се използва подходяща пред-
колона.
В. Определяне на пропионова киселина
1. Област на приложение
Този метод е подходящ за определяне на пропионо-
ва киселина с максимална концентрация 2 % (M/M) в
козметични продукти.
2. Дефиниция
Концентрацията на пропионова киселина, измере-
на по този метод, се изразява като % (M/M) от масата
на продукта.
3. Принцип
След екстракция на пропионовата киселина от про-
дукта определянето се извършва чрез газова хромато-
графия с използване на 2-метилпропионова киселина
като вътрешен стандарт.
4. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация “за
газова хроматография”.
4.1. Етанол—96 % (V/V).
4.2. Пропионова киселина.
4.3. 2-Метилпропионова киселина.
4.4. Ортофосфорна киселина—10 % (M/V).
4.5. Стандартен разтвор на пропионова киселина
В мерителна колба 50 cm3 (ml) се претегля около
1,00 g (p) с точност 0,001 g пропионова киселина и се
долива до марката с етанол (4.1).
4.6. Разтвор на вътрешен стандарт
В мерителна колба 50 cm3 (ml) се претегля около
1,00 g (Мґ) с точност 0,001 g 2-метилпропионова кисе-
лина и се долива до марката с етанол (4.1).
5. Апаратура
5.1. Стандартно лабораторно оборудване.
5.2. Газов хроматограф с пламъчно-йонизационен
детектор.
5.3. Стъклена епруветка (2 Ч 15 сm) със запушалка
на винт.
5.4. Водна баня, нагласена на 60 °С.
5.5. Стъклена спринцовка 10 cm3 (ml) с мембранен
филтър (диаметър на порите 0,45 µm).
6. Процедура
6.1. Приготвяне на пробата
6.1.1. Приготвяне на проба без вътрешен стандарт
В стъклена епруветка (5.3) се претегля около 1 g с
точност 0,001 g от пробата (M). Прибавят се 0,5 cm3  (ml)
фосфорна киселина (4.4) и 9,5 cm3 (ml) етанол (4.1).
(1) виж ISO 5725
Епруветката се затваря и се разклаща енергично.
Ако е необходимо, епруветката се поставя на водна баня,
нагрята до 60 °С (5.4) за 5 min за пълно разтваряне на
липидната фаза. Охлажда се бързо на течаща вода. Част
от разтвора се филтрува през мембранен филтър (5.5).
Филтратът се хроматографира същия ден.
6.1.2. Приготвяне на проба с вътрешен стандарт
В стъклена епруветка (5.3) се претегля 1 g с точност
0,001 g от пробата (M). Прибавят се 0,5 cm3  (ml) фосфор-
на киселина (4.4), 0,50 cm3  (ml) от разтвора на вътрешен
стандарт (4.6) и 9,0 cm3 (ml) етанол (4.1).
Епруветката се затваря и се разклаща енергично.
Ако е необходимо, епруветката се поставя на водна баня,
нагрята до 60 °С (5.4), за 5 min за разтваряне на липид-
ната фаза. Охлажда се бързо на течаща вода. Част от
разтвора се филтрува през мембранен филтър (5.5). Фил-
тратът се хроматографира същия ден.
6.2. Условия за газова хроматография
Препоръчват се следните работни условия:
Колона:
тип—неръждаема стомана
дължина—2 m
диаметър—1/8 "
пълнеж—10 % SPTM 1000 (или еквивалентна) +
1 % H3PO4 върху Хромосорб WAW 100 до 120 mesh.
Температура:
инжектор—200 °С
колона—120 °С
детектор—200 °С
газ-носител—азот
скорост на потока—25 cm3 (ml)/min.
6.3. Хроматография
6.3.1. Стандартна крива
В серия мерителни колби от 20 cm3  (ml) се поставят
съответно 0,25; 0,50; 1,00; 2,00 и 4,00 cm3 (ml) разтвор
на пропионова киселина (4.5). Във всяка колба се до-
бавя с пипета 1,00 cm3 (ml) от разтвора на вътрешен
стандарт (4.6), доливат се до марката с етанол (4.1) и
се разбъркват. 
Приготвените по този начин разтвори съдържат Мґ
mg/cm3 (ml) 2-метилпропионова киселина като вът-
решен стандарт (т.е. 1 mg/cm3 (ml) и р/4, р/2, р, 2р и 4р
mg/cm3 (ml) пропионова киселина (т.е. 0,25; 0,50; 1,00;
2,00 и 4,00 mg/cm3 (ml).
Инжектират се по 1 µl от всеки от тези разтвори и
се построява стандартна крива, като на абсцисата се
нанасят отношенията на масите на пропионовата ки-
селина към 2-метилпропионовата киселина, а по ор-
динатата—отношенията на съответните площи на
пиковете им.
За всеки разтвор се правят по три инжектирания и
се изчислява средната площ на пиковете.
6.3.2. Определяне
Инжектира се 1 µl от филтрата на пробата 6.1.1.
Получената хроматограма се сравнява с тези на стан-
дартните разтвори (6.3.1). Ако пикът има приблизи-
телно същото време на задържане както 2-метилпро-
пионовата киселина, се сменя вътрешният стандар-
т. Ако не се наблюдава пречене, се инжектира 1 µl от
филтрата на пробата 6.1.2 и се измерват площите на
пика на пропионовата киселина и на пика на вътреш-
ния стандарт.
Правят се три инжектирания за всеки разтвор и се
изчислява средната площ на пиковете.
7. Изчисления
7.1. От стандартната крива, получена в 6.3.1, се от-
чита отношението на масите  К, съответстващо на от-
ношението на площите на пиковете, получени в 6.3.2.
7.2. От така полученото отношение на масите се
изчислява съдържанието на пропионова киселина (x)
в  % (M/M), като се използва формулата: