Държавен вестник, бр. 90, 2003 г., стр. 80

С Т Р .  80
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  90
Чл. 22. Правата по договора за задължител-
ната застраховка “Гражданска отговорност” се
погасяват с 5-годишна давност от деня на нас-
тъпването на застрахователното събитие.
Раздел III
Задължителна застраховка “Злополука”—на
пътниците в обществения транспорт
Чл. 23. (1) Обект на застраховане по задъл-
жителната застраховка “Злополука” са пътни-
ците в средствата за обществен превоз, намира-
щи се в тях или в непосредствена близост до тях
преди качване или след слизане.
(2) Не са обект на застраховане водачите на
превозните средства и обслужващият персонал.
(3) За лицата по ал. 2 превозвачите в общес-
твения превоз могат да сключат доброволна
застраховка “Злополука”.
Чл. 24. Средства за обществен превоз на
пътници са:
1. релсови превозни средства;
2. тролейбуси и автобуси;
3. въздухоплавателни средства;
4. всички видове морски и речни плавателни
съдове;
5. въжени линии и влекове;
6. таксиметрови автомобили.
Чл. 25. (1) Задължителната застраховка “Зло-
полука” на пътниците в обществения транспорт
е в сила само когато застрахователното съби-
тие е настъпило на територията на Република
България.
(2) Качването и слизането на пътниците по
време на движение на превозното средство из-
вън определените за тази цел места прекратява
действието на застраховката, освен ако напус-
кането на превозното средство в движение е
предизвикано от непосредствена опасност за
живота или здравето на пътника.
(3) Когато при условията на пътуване по ал. 1
извънредни причини наложат отклоняване на
въздухоплавателно, морско или речно превоз-
но средство, за времето на това отклонение
застраховката е в сила.
Чл. 26. (1) За извършване на превозна дей-
ност със средства за обществен превоз, придо-
бити през текущата година, превозвачите са
задължени в 15-дневен срок от възникването на
застрахователния интерес (датата на получава-
не на разрешително за обществен превоз) да
сключат задължителна застраховка “Злополу-
ка” за времето до края на годината.
(2) Изискването по ал. 1 се отнася и за превоз-
вачите, чиито средства за обществен превоз са
спрени от експлоатация от съответните държав-
ни органи и отново пуснати в експлоатация през
текущата година с разрешение на тези органи.
Чл. 27. Отговорността на застрахователя за
изплащане на застрахователната сума се пораж-
да в случаите, когато вследствие на злополука,
покрита по договора, е причинена смърт или
трайна загуба на трудоспособност на пътник.
Чл. 28. (1) За злополука се счита всяко съ-
битие, станало не по волята на застраховано-
то лице, настъпило по време на пътуване
(включително при качване или слизане от пре-
возното средство), което в резултат на вне-
запни и непредвидени действия или причини
от външен произход в срок до една година от
настъпването му е причинило смърт или трай-
на загуба на трудоспособност на застрахова-
ното лице.
(2) За злополука се считат също:
1. изкълчвания, обтягания или скъсвания на
тъкани, причинени от внезапно напрягане на
собствени сили;
2. инфекции, при които заразната материя е
проникнала в организма на пострадалото от
злополука лице;
3. телесни увреждания или смърт, настъпи-
ли по време на превоза при спасяване на своя
или на чужд живот или на имущество.
Чл. 29. (1) Не са включени в обсега на заст-
рахователното покритие на застраховката “Зло-
полука” и не се плаща за телесни увреждания
или при смърт на застрахования, причинени
вследствие на:
1. война, размирици или действия, имащи
военен характер, бунтове, граждански вълне-
ния и др. подобни;
2. опит за извършване или извършване на
престъпление от общ характер или опит за само-
убийство или самоубийство от застрахования;
3. болести от каквото и да е естество, вклю-
чително епилептични припадъци или припадъ-
ци от други заболявания, кръвоизливи, парали-
зи, стомашно-чревни инфекции и др., освен в
случаите, когато в резултат на застрахователно
събитие се породят болестни страдания и те
причинят смърт или телесно увреждане;
4. преждевременно раждане или аборт на
застраховано лице, освен ако те са предизвика-
ни от настъпила злополука;
5. температурни влияния (простуда, измръз-
ване, слънчев и топлинен удар), операции, об-
лъчване, инжекции и други лечебни действия,
доколкото те не са следствие от възникнала
злополука;
6. алкохолни отравяния и пряко причинени
от тях увреждания, употреба на упойващи, пси-
хотропни или други наркотични вещества;
7. земетресение или атомни и ядрени екс-
плозии, радиоактивни продукти и замърсявания
от тях, радиационно (йонизиращо) лъчение.
(2) За временна загуба на трудоспособност
от злополука плащания не се дължат.
Чл. 30. (1) Превозвачите за обществен пре-
воз на пътници са длъжни да притежават ва-
лидна застраховка “Злополука” за минимална
застрахователна сума 10 000 лв. за всяко съби-
тие за всеки пътник.
(2) Застрахователите могат да предлагат
доброволна застраховка за застрахователни
суми над тези по ал. 1.