Държавен вестник, бр. 78, 2025 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  78
ценност и нейната среда следва да се извърш­
ват след съгласуване по реда на действащото 
законодателство в областта на опазване на 
недвижимото културно наследство.
1.1.2.2.2. Намесите в градината да стават 
на база проект по част: Паркоустройство и 
благоустройство, въз основа на Геодезическо 
заснемане и Експертна оценка на растител­
ността.
1.1.2.2.3. Да се прилагат режимите на 
ГНКЦ – „Историческа зона Старият Шумен“ 
(съгласно чл. 79, ал. 3 от ЗКН).
1.1.2.2.4. При изготвяне на заключителна 
оценка и окончателен режим за опазване на 
ГНКЦ с предварителна категория „местно зна­
чение“ – „Историческа зона Старият Шумен“, 
гр. Шумен, декларирана с писмо № 2422 от 
8.07.2008 г. на НИПК, с определен временен 
режим за опазване, следва да се вземат предвид 
следните препоръки:
– Препоръчва се благоустрояване на средата 
при съхраняване на автентичната устройстве­
на композиция. Необходимо е да се възвърне 
площадната функция на пл. Възраждане, въз­
обновяване на прекъснатата връзка с центъра 
на града и с читалищната сграда, подобряване 
на достъпа до читалищната градина и нейното 
възприемане от всички страни.
– Положителна намеса за средата би било 
премахването или частичното намаляване на 
площта, заета от паркинга върху пл. Възраждане 
(пл. Араста). Препоръчва се като минимална 
намеса отдръпването на площта за паркинг на 
разстояние от градината на читалището, за да 
се осигури по-лесен достъп на пешеходците от 
юг. Препоръчва се естетизиране на настилката, 
която сега е от асфалт.
– Разполагането на контейнери за отпадъци 
да става на подходящи места, зад прикриващи 
ограждения.
2. Основни съображения за издаване на акта:
В писмо с вх. № 33-00-1007/13.11.2024 г. 
директорът на НИНКН внася в Министер­
ството на културата предложение по чл. 64, 
ал. 1 от ЗКН с приложен Фиш № 2 по чл. 28 
от Наредба № 3 от 10 юли 2019 г., съдържащ 
заключителна оценка за актуализиране на 
статута и режимите за опазване (териториален 
обхват и предписания за опазване) на единична 
недвижима културна ценност.
Във връзка с решение по т. 5 от заседа­
ние на Специализирания експертен съвет за 
опазване на недвижимите културни ценности 
(СЕСОНКЦ) № 109-2 съгласно протокол с рег. 
№ ПР-23/28.03.2025 г., на което предложението 
на НИНКН е разгледано по реда на чл. 64, 
ал. 3 от ЗКН, са посочени следните мотиви 
за направеното предложение:
Читалище „Добри Войников“ е една от 
най-ранните читалищни сгради в страната. 
Притежава висока архитектурно-строителна 
и художествена стойност и е с висока общест­
вена значимост.
Представлява ценен пример за синтеза 
между архитектурата и изкуствата от края на 
XIX в. в България.
Читалище „Добри Войников“ е основано 
през 1856 г. и е едно от първите в България 
заедно с тези в гр. Свищов и гр. Лом. Сградата 
е построена през 1898 – 99 г. поради нараства­
щите културни нужди на обществото. Сградата 
е ситуирана в специално обособена градина, 
която подчертава нейния обем и украса. От 
построяването на читалището до днес, за
125 години, сградата е със съхранена чита­
лищна функция.
В изграждането и оформянето на културния 
живот, свързан с дейността на читалището, 
вземат участие много изявени творци и артисти 
от града, страната и чужбина.
Неразделна част от сградата се явява средата, 
в която е ситуирана и с която е композиционно 
обвързана. В единен комплекс с читалището се 
явяват градината и паметникът на Нанчо Попо­
вич, добродетел и патрон на сградата. Тези еле­
менти от цялостния комплекс си взаимодействат 
благоприятно и допълнително подчертават и 
подкрепят силуета на сградата. Читалището и 
неговата непосредствена среда – градината и 
паметникът, са част от първоначалния замисъл, 
представен с идейния проект.
В процеса на проектиране и изграждане на 
читалището, градината и паметника участват 
изявени имена в архитектурата и изкуството 
за периода. По отношение на сградата това са 
скулпторът проф. Антонин Мерсие, арх. Яна­
ки Шамарджиев, арх. Евгени Геслер и други. 
Скулпторът проф. Жеко Спиридонов, считан 
за един от основоположниците на скулптурата 
в съвременна България, изработва паметника 
на Нанчо Попович. Виенските художници Макс 
Хагендорф и Воднянски, ученици на Иван Ко­
заров, изработват завесите на сцената, които 
се съхраняват и до днес в читалищния архив.
Обектът притежава висока художествена 
стойност, постигната чрез синтеза на архи­
тектурата с пластичните изкуства.