Държавен вестник, бр. 74, 2006 г., стр. 84

С Т Р .  84
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  74
1.1.2.
Спирачният път е разстоянието, изми-
нато от ПС от момента, когато водачът
започне да въздейства върху органа за
управление на спирачното устройство до
момента, когато ПС спре. Началната
скорост е скоростта в момента, в който
водачът задейства органа за управление
на устройството. В посочената по-долу
формула за измерване ефективността на
спирачното оборудване са приети след-
ните означения:
V е началната скорост в km/h, и
S—спирачният път в m.
1.1.3.
За одобряване на типа спирачната ефек-
тивност се измерва по време на пътни
изпитвания, провеждани при следните
условия:
1.1.3.1.
масата на ПС отговаря на определената
за всеки тип изпитване и се записва в про-
токола от проведеното изпитване;
1.1.3.2.
изпитването се провежда при скорост и
по начин, определени за всеки тип из-
питване; когато максималната скорост
на ПС не отговаря на определената ско-
рост, изпитването се провежда съгласно
предвидените специални алтернативни
условия;
1.1.3.3.
определената ефективност се постига без
блокиране на колелото(ата), без откло-
нение на ПС от посоката му на движение
и без прекомерни вибрации;
1.1.3.4.
по време на изпитванията силата, която
се прилага върху органа за управление,
за да се постигне определената ефектив-
ност, не надвишава максималната сила,
която е определена за изпитване на съ-
ответната категория МПС.
1.1.4.
Условия на изпитванията:
1.1.4.1.
Изпитванията на работната спирачка се
провеждат при следните условия:
1.1.4.1.1. при започване на изпитването или на
всяка поредица от изпитвания гумите
са студени, а налягането в тях съответ-
ства на предписаното за действителния,
носен от колелата товар при неподвиж-
но ПС;
1.1.4.1.2. превозното средство е натоварено така,
че товарът е разпределен в съответствие
с предписанията на производителя, ко-
гато се изисква изпитване в натоварено
състояние;
1.1.4.1.3. за всички изпитвания тип 0 спирачките
са студени; спирачката се счита за студе-
на, когато измерената върху диска или
от външната страна на барабана темпе-
ратура е под 100 °С;
1.1.4.1.4. водачът седи на седалката като за нор-
мално управление и запазва същото по-
ложение до края на изпитването;
1.1.4.1.5. изпитвателната площадка е хоризон-
тална, суха и с повърхност, позволява-
ща добро сцепление;
1.1.4.1.6. изпитването се провежда, когато няма
вятър, който би могъл да повлияе на ре-
зултатите.
1.2.
Изпитване тип 0
1.2.1.
Общи изисквания
1.2.1.1.
Определените пределни стойности за
ефективност на работната спирачка са
посочените за всяка категория МПС.
1.2.2.
Изпитване тип 0 с неприсъединен дви-
гател
1.2.2.1.
Изпитването се провежда при определе-
ната скорост за съответната категория
МПС, като определените в тази връзка
стойности могат да варират в допусти-
мите граници на отклонение. За ПС, при
които двете работни спирачки могат да
се задействат поотделно, спирачните
устройства се изпитват поотделно. Вся-
ко спирачно устройство за всяка катего-
рия МПС трябва да постига минимална-
та предписана ефективност.
1.2.2.1.1. За ПС с ръчна предавателна кутия или с
автоматична трансмисия с предавател-
на кутия, която може да бъде изключена
ръчно, изпитванията се провеждат при
невключена предавка в предавателната
кутия и/или с двигател, отделен чрез из-
ключване на съединителя или по друг
начин.
1.2.2.1.2. При ПС с друг тип автоматична транс-
мисия изпитванията се провеждат съг-
ласно нормалната процедура.
1.2.3.
Изпитване тип 0 с присъединен двига-
тел за мотоциклети (със или без кош) и
триколесни мотоциклети.
1.2.3.1.
Изпитванията се провеждат на ненато-
варено ПС при различни скорости, като
най-ниската е 30 % от максималната
скорост на ПС, а най-високата е равна на
80 % от максималната скорост или на
160 km/h, която от двете е по-ниска.
1.2.3.1.1. Измерват се максималните стойности на
постигнатата ефективност и заедно с по-
ведението на ПС се записват в протоко-
ла от проведеното изпитване. В случаи-
те, когато две работни спирачни устройс-
тва могат да се задействат поотделно,
двете устройства се изпитват едновре-
менно при ненатоварено ПС.
1.2.4.
Изпитване тип 0 с неприсъединен дви-
гател: с мокри спирачки
1.2.4.1.
Това изпитване се провежда (като се
вземе предвид изключението, посочено
в т. 1.3.1) за мотопедите и мотоциклети-
те (без триколесните). Процедурата по
изпитването е идентична с тази за изпит-
ване тип 0 с неприсъединен двигател,
като се спазват и изискванията за мокре-
не на спирачките, описани в т. 1.3.
1.3.
Специални разпоредби за изпитвания с
мокри спирачки
1.3.1.
Закрити спирачки: не е необходимо тази
поредица от изпитвания тип 0 да се про-
вежда на ПС, оборудвани с конвенцио-
нални барабанни спирачки или напъл-
но закрити спирачки, в които при нор-
мални експлоатационни условия не по-
пада вода.