Държавен вестник, бр. 44, 2015 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  44
МИНИСТЕРСТВО 
НА ФИНАНСИТЕ
Наредба за изменение на Наредба № Н-18 от 
2006 г. за регистриране и отчитане на про­
дажби в търговските обекти чрез фискални 
устройства (обн., ДВ, бр. 106 от 2006 г.; доп., 
бр. 7 от 2007 г.; изм., бр. 79 от 2007 г.; изм. и 
доп., бр. 77 от 2009 г., бр. 49 от 2010 г., бр. 48 
и 64 от 2011 г., бр. 7, 27 и 54 от 2012 г.; доп., 
бр. 78 от 2012 г.; изм. и доп., бр. 102 от 2012 г., 
бр. 40 от 2013 г.; изм. с Решение № 5079 от 
2013 г. на ВАС – бр. 93 от 2013 г.; изм. и доп., 
бр. 111 от 2013 г.; доп., бр. 14 от 2015 г.)
§ 1. В чл. 4 т. 3 се изменя така:
„3. продажби на билети, карти, абонаментни 
карти за превоз на пътници, когато издаване­
то им е задължително съгласно нормативен 
акт, и на билети, фишове, талони и други 
удостоверителни знаци за участие в хазартни 
игри по смисъла на Закона за хазарта, които 
съдържат трайно вписана при отпечатването 
номинална стойност и най-малко два защитни 
елемента върху хартията и/или при печата 
и са отпечатани по реда на Наредбата за 
условията и реда за отпечатване и контрол 
върху ценни книжа, приета с Постановление 
№ 289 на Министерския съвет от 1994 г. (обн., 
ДВ, бр. 101 от 1994 г.; изм. и доп., бр. 38 от 
1995 г.; изм., бр. 73 от 1998 г., бр. 8 от 2001 г.; 
изм. и доп., бр. 54 от 2008 г., бр. 22 от 2011 г.); 
изискването за трайно вписана при отпечат­
ването номинална стойност не се отнася за 
бланкови билети за превоз на пътници, които 
се издават на химизирана хартия най-малко 
в два екземпляра – един за клиента и втори 
за лицето по чл. 3;“.
§ 2. В чл. 39а ал. 1 се изменя така: 
„(1) Лицата, извършващи продажби съгласно 
чл. 4, т. 3, водят книга (регистър) за дневните 
продажби. Книгата (регистърът) съдържа вид 
и брой на продадените ценни книжа по чл. 4, 
т. 3, начален и краен номер от съответния вид, 
по номинали и общ оборот за деня.“
Преходна разпоредба
§ 3. Лицата, които не са били задължени 
да регистрират и отчитат извършените от 
тях продажби в търговски обекти чрез ФУ/
ИАСУТД до влизането в сила на тази наред­
ба, привеждат дейността си в съответствие 
с изискванията на наредбата в едномесечен 
срок от влизането є в сила.
Министър: 
Владислав Горанов
3993
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 5698
от 19 май 2015 г.
по административно дело № 2277 от 2015 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Йордан Константинов, и члено­
ве: Светлозара Анчева и Маруся Димитрова, 
с участието на съдебен секретар Цветелина 
Дукова разгледа административно дело № 2277 
по описа за 2015 г. на Върховния администра­
тивен съд, първо отделение, докладвано от 
Светлозара Анчева.
Производството по делото е по реда на 
чл. 185 и сл. от АПК.
Образувано е по оспорване от Асоциация 
на индустриалния капитал в България – Со­
фия (АИКБ), представлявана от председателя 
на УС Васил Велев, Българска стопанска 
камара – Съюз на българския бизнес (БСК), 
представлявана от изпълнителния председател 
Божидар Данев, и Българска търговско-про­
мишлена палата (БТПП), представлявана от 
председателя на УС Цветан Симеонов, про­
тив Постановление № 419 от 17.12.2014 г. на 
Министерския съвет на Република България 
за определяне на нови размери на минимал­
ната работна заплата (ДВ, бр. 105 от 2014 г.). 
Оплакванията на жалбоподателите са за 
незаконосъобразност на постановлението 
поради съществено нарушение на администра­
тивнопроизводствените правила по смисъла 
на чл. 146 АПК – необсъждане на проекта 
за постановление от Националния съвет за 
тристранно сътрудничество (НСТС), което е 
задължение по чл. 3, ал. 1 от Кодекса на труда 
(КТ). Твърдят, че са налице предпоставките 
по чл. 186, ал. 1 АПК и искат отмяна на 
оспореното постановление, както и да им се 
присъдят направените по делото разноски. 
В съдебно заседание жалбата се поддържа 
от адв. Даниел Асенов, упълномощен и от 
трите оспорващи организации. Депозирана 
е и писмена защита.
Ответникът – Министерският съвет на 
Република България чрез процесуалния си 
представител юриск. Демирев, оспорва жал­
бата. Излага становище, че оспореният акт не 
е нормативен, а общ административен акт и в 
тази връзка счита, че жалбата е просрочена. 
По съществото на спора излага доводи, че 
проектът за постановление е съгласуван на 
ниво комисия по доходи и жизнено равнище 
към НСТС, както и че увеличението на ми­