Държавен вестник, бр. 70, 2002 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  70
намерението те да бъдат използвани или със
съзнанието, че те ще бъдат използвани, изцяло
или частично, за извършването на:
а) действие, което представлява престъпле-
ние, попадащо в обсега на и определено като
такова в някой от договорите, изброени в при-
ложението;
b) всяко друго действие, целящо да причи-
ни смъртта или нанесе тежки телесни повре-
ди на цивилно лице или на всяко друго лице,
което не взема активно участие във враждеб-
ни действия по време на въоръжен конфликт,
когато смисълът на такова действие по своя
характер и контекст се състои в това да се
заплаши население или насилствено да се
принуди правителство или международна ор-
ганизация да извърши или да се въздържи от
извършването на някакво действие.
2. а) При депозиране на своите ратификаци-
онни документи или актове за приемане, ут-
върждаване или присъединяване държава стра-
на, която не се явява страна по договор, споме-
нат в приложението, може да декларира, че при
прилагането на тази конвенция за дадената
държава страна ще се счита, че този договор не
е включен в приложението, споменато в под-
точка а) на алинея 1. Такава декларация прес-
тава да бъде в сила веднага след като договорът
влезе в сила за държавата страна, която трябва
да уведоми за това депозитаря;
b) когато държава страна престане да бъде
страна по договор, споменат в приложението, тя
може да направи декларация, както е предвиде-
но в този член, по отношение на този договор.
3. За да съставлява едно деяние престъпле-
ние, споменато в ал. 1, не е задължително сред-
ствата фактически да са били използвани за
извършване на престъпление, споменато в под-
точка (а) или (b) на ал. 1.
4. Всяко лице извършва престъпление, ако
то направи опит да извърши престъпление,
споменато в ал. 1 на този член.
5. Всяко лице също извършва престъпле-
ние, ако:
а) участва в качеството на съучастник в прес-
тъпление, споменато в ал. 1 или 4 от този член;
b) организира други лица или ги ръководи с
цел извършването на престъпление, споменато
в ал. 1 или 4 от този член;
c) допринася за извършването на едно или
повече престъпления, споменати в ал. 1 или 4
на този член, посредством група лица, действа-
щи за постигането на обща цел; такъв принос
трябва да бъде умишлен и трябва да :
i) бъде с цел подпомагане на престъпна дей-
ност или цел на групата, когато такава цел
или дейност предполага извършването на едно
от престъпленията, споменати в ал. 1 от този
член; или
ii) да бъде направен със съзнанието за уми-
съла на групата да извърши престъпление, спо-
менато в ал. 1 от този член.
Член 3
Тази конвенция не се прилага в случаите,
когато престъплението е извършено на терито-
рията на една държава, предполагаемият прес-
тъпник е гражданин на тази държава и се нами-
ра на нейната територия и никоя друга държава
няма основание да установи своя юрисдикция в
съответствие с ал. 1 и 2 от чл.7 на тази конвен-
ция, което обаче не изключва прилагането в
тези случаи, при съответните обстоятелства, на
постановеното в чл. 12 и 18.
Член 4
Всяка държава страна предприема необхо-
димите мерки:
а) за да се обявят за престъпления по ней-
ното вътрешно право престъпленията, изло-
жени в чл. 2;
b) да определи съразмерни наказания за тези
престъпления, отчитайки тяхната тежест.
Член 5
1. Всяка държава страна в съответствие с
принципите на вътрешното си право взема не-
обходимите мерки, за да направи възможно
привличането под отговорност на юридическо
лице, намиращо се на нейната територията или
учредено съгласно нейните закони, в случаите,
когато физическо лице, отговорно за управле-
нието или контрола на това юридическо лице,
извърши в това си качество престъпление, из-
ложено в чл. 2. Такава отговорност може да бъде
наказателна, гражданска или административ-
на по характера си.
2. Такава отговорност се носи без оглед на
наказателната отговорност, която физически-
те лица носят при извършването на престъп-
ленията.
3. Всяка държава страна следи за налага-
нето на ефективни, съразмерни и разубеди-
телни наказателни, гражданскоправни или ад-
министративни санкции на отговорните по
ал. 1 юридически лица. Тези санкции могат
да са и парични.
Член 6
Всяка държава страна взема необходими-
те мерки, включително, където е уместно, в
областта на вътрешното си законодателство,
за да гарантира, че престъпни деяния, попа-
дащи под действието на тази конвенция, не
подлежат на оправдаване в никакви случаи и
по никакви съображения, били те политичес-
ки, философски, идеологически, расови, ет-
нически, религиозни или други такива от ана-
логичен характер.
Член 7
1. Всяка държава страна взема необходими-
те мерки за установяване на своята юрисдик-
ция по отношение на престъпленията, изложе-
ни в чл. 2, когато: