Държавен вестник, бр. 108, 2002 г., стр. 17

Б Р О Й  108
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
(2) Лицензията е лична и не се преотстъпва.
Чл. 11. Министърът на транспорта и съобще-
нията или упълномощено от него лице отказва
издаването на лицензия в случаите, когато:
1. кандидатът не отговаря на някое от изис-
кванията по чл. 3 или към заявлението не са
представени изискуемите документи по чл. 8;
2. издадената лицензия за международен
превоз на пътници или товари е била отнета
през последните две години за нарушения на
Закона за автомобилните превози, на тази на-
редба, на разпоредбите на международни дого-
вори и спогодби, по които Република България
е страна, на паспортния или митническия ре-
жим в Република България и в чужбина.
Чл. 12. Отказът за издаване на лицензия се
мотивира и подлежи на обжалване по реда на
Закона за административното производство.
Чл. 13. Действието на лицензията се пре-
кратява преди изтичане на срока на нейната
валидност считано от датата на:
1. искането на нейния притежател за пре-
кратяване валидността є;
2. прекратяване дейността на лицето по
чл. 2, ал. 1;
3. отнемането є.
Чл. 14. Министърът на транспорта и съоб-
щенията или упълномощено от него лице с
писмена заповед отнема лицензията, когато:
1. се установи, че е издадена въз основа на
неистински документи или документи с невяр-
но съдържание;
2. отпадне някое от обстоятелствата, удос-
товерени с документите по чл. 8;
3. не е спазен срокът по чл. 9, ал. 3;
4. при повторно извършване на нарушения
от един и същи вид на Закона за автомобилните
превози, на тази наредба, на разпоредбите на
международни договори и спогодби, по които
Република България е страна, на паспортния
или митническия режим в Република България
и в чужбина;
5. при констатирани случаи на нарушение на
чл. 17, ал. 3.
Чл. 15. Отнемането на лицензията се моти-
вира и подлежи на обжалване по реда на Закона
за административното производство.
Чл. 16. Изпълнителната агенция “Автомо-
билна администрация” води регистри на лица-
та по чл. 2, ал. 1, получили лицензия, и на пре-
возните им средства.
Г л а в а  т р е т а
МЕЖДУНАРОДЕН ПРЕВОЗ НА ТОВАРИ
Раздел I
Общи положения
Чл. 17. (1) За извършване на международни
превози на товари се изисква освен лицензия
лицето по чл. 2, ал. 1 да има и разрешително за
държавата, на чиято територия се осъществява
превозът, когато такова се изисква по силата
на международните договори и спогодби, по
които Република България е страна.
(2) За извършване на международни превози
на товари с моторни превозни средства с товаро-
носимост до 1,5 т или допустима максимална
маса до 3,5 т и за извършване на превози за соб-
ствена сметка се изисква лицензия и разре-
шително за държавата, на чиято територия се
осъществява превозът, когато такова се изисква
по силата на международните договори и спо-
годби, по които Република България е страна.
(3) Разрешителните са лични и не се преот-
стъпват.
(4) Не се допуска заличаване или корекции
върху разрешителните или върху “резервация-
та на разрешителни” без заверка от компетент-
ните органи.
Чл. 18. Разрешително не се издава, когато
лицето по чл. 2, ал. 1 не отговаря на изисквани-
ята на чл. 8 или са извършени нарушения на
наредбата, на националните законодателства,
на паспортния или митническия режим в Ре-
публика България и в чужбина, на разрешител-
ния режим през последните 12 месеца или при
установено и доказано преотстъпване на изда-
дено разрешително.
Чл. 19. При извършване на международен
превоз на товари в превозното средство трябва
да се намират следните документи:
1. удостоверението на МПС за междунаро-
ден превоз (приложение № 11);
2. пътният лист по образец (приложение
№ 12);
3. товарителницата по образец съгласно
Конвенцията за Договора за международен ав-
томобилен превоз на стоки (CMR);
4. разрешителните от компетентните орга-
ни на държавите, през чиито територии се из-
вършва превозът, ако такива се изискват;
5. други документи за водача, превозното
средство и товара, включително и митнически-
те гаранционни документи, които се изискват
по силата на международните договори и спо-
годби, по които Република България е страна.
Раздел II
Резервиране на разрешителни за международен
превоз на товари
Чл. 20. (1) Заявяването на еднократни раз-
решителни за международни превози на товари
се извършва от лицата по чл. 2, ал. 1 или упъл-
номощени от тях лица, за всеки конкретен пре-
воз в Бюрата за обслужване на превозвачите
(БОП) със заявка по образец (приложение № 13).
(2) Потвърждаването на заявката за разре-
шителни се извършва по електронен път от
Министерството на транспорта и съобщения-
та—Изпълнителна агенция “Автомобилна ад-
министрация”, и се удостоверява с “резервация
нa разрешителни” (приложение № 14).
(3) Превозвачът получава резервация на
разрешителни от БОП, обработило заявката.