Държавен вестник, бр. 47, 2019 г., стр. 31

БРОЙ  47	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
(2) Разглеждащият състав може да отлага 
изслушване. За следващите заседания стра-
ните се информират сами.
(3) При разглеждането на случая всяка от 
страните има право да бъде представлявана 
за собствена сметка.
(4) При разглеждането на случая всяка 
от страните има право на преводач, ако 
разглеждащият състав счете за необходимо 
ползването на услугите му. Разглеждащият 
състав определя самоличността на прево-
дача, както и кой поема отговорността за 
заплащане на неговите услуги.
(5) Всяка от страните в производството 
има правото да представя писмени и устни 
доказателства, в т.ч. да призовава и да раз-
питва свидетели, както и да взема становища 
по представените от другата страна доводи 
и доказателства.
(6) Фактите, свързани с нарушенията на 
антидопинговите правила, могат да бъдат 
установени посредством всякакви надеждни 
доказателствени средства, включително са-
мопризнания. По молба на едната страна в 
производството разглеждащият състав може 
да изиска от другата страна да представи 
притежаван от нея документ, а страната, 
която иска документа, обяснява неговото 
значение за производството.
Чл. 48. (1) Лицата по чл. 45, ал. 1, т. 5 и 6 
могат да направят писмен отказ от изслуш-
ване и да признаят извършеното нарушение 
на антидопинговите правила, като приемат 
предвидените за него санкции в срок до 
три дни преди датата на заседанието.
(2) В случаите по ал. 1 Дисциплинарната 
комисия се произнася с решение в закрито 
заседание.
Чл. 49. В дисциплинарното производство 
тежестта на доказване се разпределя, както 
следва:
1. тежестта на доказване на наличието на 
нарушение на антидопинговите правила пада 
върху Антидопинговия център; стандартът 
на доказване е способността на Антидо-
пинговия център да докаже нарушението 
на антидопинговите правила до нужното 
удовлетворяване на състава по разглеждане 
на случая, като се има предвид тежестта 
на повдигнатото обвинение; този стандарт 
на доказване за всички дела е по-висок от 
обикновения превес на доказателствата и 
по-нисък от доказването по несъмнен начин; 
в случаите, когато с оглед на даване на въз-
можност за оборване на презумпция или за 
установяване на конкретни факти и обстоя-
телства тежестта на доказване се премества 
върху спортиста или върху лицето, явяващи 
се предполагаеми извършители на нарушение 
на антидопинговите правила, стандартът на 
доказване е превес на доказателствата;
2. факти, свързани с нарушения на анти-
допинговите правила, може да бъдат уста-
новени чрез всякакви надеждни средства, 
включително самопризнания; в случаите на 
използване на допинг се прилагат следните 
правила за доказване:
a) аналитичните методи или праговите 
стойности за вземане на решения, одобре-
ни от САА след консултации в рамките на 
съответната научна общност, които са офи-
циално рецензирани, се приемат за научно 
обосновани; всеки спортист или друго лице, 
което иска да обори тази презумпция за на-
учна валидност като предварително условие 
за всяко оспорване, е необходимо първо да 
уведоми САА за оспорването и за основани-
ето му; САС по своя инициатива може също 
да информира САА за всяко оспорване; по 
искане на САА ръководен орган на САС 
трябва да назначи подходящ научен експерт, 
който да съдейства на ръководния орган 
при оценката на оспорването; в рамките на 
10 дни от датата на получаването на такова 
уведомление от САА и от получаването на 
документацията по случая от САА от САС 
САА също има правото да се намеси като 
страна или с експертно мнение или по друг 
начин да представи доказателства в такава 
процедура;
б) по презумпция лабораториите с акре-
дитация от САА провеждат анализите на 
проби и процедурите по тяхното приемане и 
съхраняване съобразно МСЛ на САА; спор-
тистът или съответното друго лице могат 
да опровергаят тази презумпция, в случай 
че установят поява на отклонение от МСЛ 
на САА, което с основание би могло да е 
станало причина за неблагоприятния ана-
литичен резултат; в случай че спортистът 
или съответното друго лице опровергаят 
презумпцията чрез доказване на такова 
отклонение, Антидопинговият център носи 
тежестта да докаже, че отклонението не е 
било причината за неблагоприятния анали-
тичен резултат;
в) отклоненията от който и да е друг 
международен стандарт, антидопингово 
правило или политика, които не са ста-
нали причина за даден неблагоприятен 
аналитичен резултат или друго нарушение 
на антидопинговите правила, не водят до 
обявяването на този резултат за невалиден; 
в случай че спортистът или съответното 
друго лице установят поява на отклонение от 
друг международен стандарт, антидопингово 
правило или политика, което с основание 
би могло да е станало причина за неблаго-
приятния аналитичен резултат или друго 
нарушение на антидопинговите правила, 
Антидопинговият център носи тежестта да 
докаже, че това отклонение не е причинило