Държавен вестник, бр. 86, 2017 г., стр. 83

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  83  
на благоприятни метеорологични/транспортни 
условия, а в случай че състоянието на пациента 
не позволява изчакването им, се изпълняват 
дейностите по т. 2.2.11. 
2.2.10. Вторичният транспорт на спешен па-
циент се координира от диспечерските екипи в 
районните координационни централи на ЦСМП 
във връзка със спешните отделения на изпра-
щащото и на приемното лечебно заведение за 
болнична помощ.
2.2.11. В случай че спешният пациент се на-
мира в структура на лечебно заведение, която е 
с неадекватно за състоянието му ниво на ком-
петентност и състоянието му не позволява да 
се осигури вторичен транспорт въпреки налич-
ните индикации за такъв, лечебното заведение 
е длъжно да осигури максималния възможен 
обем от животоспасяващи и стабилизиращи 
диагностично-лечебни дейности в рамките на 
своята компетентност и по възможност присъст-
вие или консултация от специалист по профила 
на заболяването (републикански консултант 
или друг специалист по съответната специал-
ност) от болнична структура от трето ниво на 
компетентност.
2.3. Категория 3: Вътреболничен транспорт 
на спешен пациент: 
2.3.1. Вътреболничният транспорт е транспорт 
на спешния пациент в рамките на функционално 
обособения спешен болничен комплекс в прием-
но лечебно заведение при нужда от извършване 
на диагностични действия и продължаване на 
лечението.
2.4. Категория 4: Специализиран транспорт 
на спешен пациент: 
2.4.1. Специализираният транспорт на спешен 
пациент е вторичен транспорт на пациент с нуж-
да от специализирано лечение, мониторинг или 
грижи по време на транспорта, осъществяван от 
специализиран екип по определена медицинска 
специалност или при нужда от наличие в екипа 
на специалист по спешна медицина със специална 
подготовка, на специалист по анестезиология и 
интензивно лечение със специална подготовка, 
при нужда от неонатален транспорт и нужда от 
транспорт на пациент с помощта на специали-
зирана апаратура и екипировка.
3. Режими на транспорт при спешен пациент:
3.1. Режимите на транспорт при спешен па-
циент са: 
3.1.1. наземен транспорт;
3.1.2. въздушен транспорт.
3.2. Решението за избор на режима на транс-
порт при спешен пациент се основава на пре-
зумпцията, че времето до дефинитивното лечение 
и качеството на лечението/грижите за спешния 
пациент в приемното лечебно заведение от негова 
структура със съответстващо на спешното състо-
яние ниво на компетентност са от приоритетно 
значение за постигане на оптимален клиничен 
изход при спешни състояния.
3.3. Наземен транспорт на спешен пациент:
3.3.1. Наземният транспорт на спешен паци-
ент се осъществява от мобилни спешни екипи с 
използването на наземни медицински превозни 
средства (линейки) от центровете за спешна 
медицинска помощ при пациенти с транспортна 
категория 1 и 2. Вторичният наземен спешен 
транспорт и вътреболничният транспорт могат 
да бъдат осъществявани и от линейки и меди-
цински екипи, осигурени от лечебни заведения за 
болнична помощ в съответствие с изискванията 
и по реда и условията на този стандарт. 
3.4. Въздушен транспорт на спешен пациент:
3.4.1. Основни компоненти на въздушния 
транспорт на спешен пациент са спешен първи-
чен въздушен транспорт и вторичен въздушен 
транспорт.
3.4.2. Осъществяването на въздушен транспорт 
при спешен пациент се подчинява на оценка 
на отношението риск/полза по медицински 
критерии и трябва да бъде извършван само при 
отношение < 1.
3.4.3. Общите критерии за искане и послед-
ващо осъщестяване на въздушен транспорт са: 
тежест и приоритет на спешното състояние, 
отдалеченост на мястото на инцидента от 
мобилния спешен екип и приемното лечебно 
заведение, възможност за достъп на наземния 
спешен медицински екип, условия на наземния 
транспортен трафик, моментни метеорологични 
условия, ресурсна осигуреност с подходящ за 
състоянието мобилен наземен спешен екип и 
медицинско превозно средство в зависимост от 
нуждите на спешния пациент. 
3.4.4. За осъществяване на въздушния транс-
порт е необходимо задължително покритие на 
изискванията за: оправдана медицинска нужда 
от въздушен транспорт, времеви критерии на 
въздушния транспорт, медицински триажни 
индикатори и критерии за въздушния транспорт 
и налични спешни състояния с изпълнени ме-
дицински критерии, както следва: 
3.4.4.1. Оправдана медицинска нужда за осъ-
ществяване на въздушен транспорт е налице при 
спешно състояние, при което необходимото/прог­
нозното транспортно време или нестабилността 
на физиологичните функции при изпълнение 
на наземен транспорт поставя под висок риск 
живота на спешния пациент.
3.4.4.2. Времеви критерии за искане и изпъл-
нение на въздушен транспорт:
3.4.4.2.1. Общото прогнозно/очаквано транс-
портно време, включващо времето за органи-
зиране на транспорта, транспортното време за 
достъп до мястото на инцидента, времето на 
мястото на инцидента и транспортното време 
до подходящо приемно лечебно заведение, при 
осъществяване на наземен транспорт надхвърля 
с повече от 30 минути очакваното/прогнозното 
транспортно време (включващо същите ком-
поненти) при осъществен въздушен транспорт. 
3.4.4.2.2. При искане за въздушен транспорт 
от спешен наземен екип на мястото на инци-
дента отговорът на въздушния транспорт до 
мястото на инцидента (времето за организиране 
на транспорта и транспортното време за достъп 
до мястото на инцидента) трябва да може да се 
осъществи с по-малко транспортно време от 
това на спешния наземен екип от мястото на 
инцидента до приемното лечебно заведение с цел 
спестяване с над 20 минути транспортно време.