Държавен вестник, бр. 63, 2007 г., стр. 25

Б Р О Й  63
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  25
4. Ако жертвата представи искане за друг вид
разрешение за пребиваване, въпросната страна
по конвенцията взема предвид обстоятелството,
че жертвата е притежавала или притежава раз-
решение за пребиваване в съответствие с ал. 1.
5. Предвид задълженията на страните по
конвенцията, на които се позовава чл. 40 от нея,
всяка от тези страни гарантира, че предоставя-
нето на разрешение в съответствие с тази раз-
поредба не нарушава правото да се търси и да се
ползва убежище.
Член 15—Обезщетение и правна закрила
1. Всяка страна по конвенцията осигурява
достъп на жертвите от първия им контакт с
компетентните органи до информация за при-
ложимите съдебни и административни проце-
дури на език, който разбират.
2. Всяка страна по конвенцията предвижда в
своето национално законодателство право на
правно подпомагане и на безплатна правна
помощ за жертвите при условията, предвидени
в нейното национално законодателство.
3. Всяка страна по конвенцията предвижда в
националното си законодателство право на
жертвите на обезщетение от извършителите на
престъпления.
4. Всяка страна по конвенцията приема оне-
зи законодателни или други мерки, които са
необходими, за да се гарантира обезщетение на
жертвите в съответствие с условията, предви-
дени в националното є законодателство, нап-
ример чрез създаването на фонд за обезщете-
ние на жертвите или мерки или програми, на-
сочени към социално подпомагане и социална
интеграция на жертвите, които могат да се
финансират от активите, събрани в резултат на
прилагането на мерките, предвидени в чл. 23.
Член 16—Репатриране и връщане на
жертвите
1. Страната по конвенцията, чийто гражда-
нин е жертвата или където това лице има право
на постоянно пребиваване към момента на вли-
зане на територията на приемащата страна,
улеснява и приема неговото завръщане без не-
обосновано или прекомерно забавяне, като
надлежно зачита правата, сигурността и дос-
тойнството на това лице.
2. Когато дадена страна по конвенцията връ-
ща жертва в друга държава, това връщане се
осъществява при надлежно съобразяване с пра-
вата, сигурността и достойнството на това лице,
както и с фазата на всяко съдебно производст-
во, свързано с обстоятелството, че лицето е
жертва, като за предпочитане е връщането да
бъде доброволно.
3. По искане на приемаща страна дадена
замолена страна по конвенцията проверява дали
лицето е неин гражданин или се е ползвало с
право на постоянно пребиваване на нейна тери-
тория към момента на влизане на територията
на приемащата страна.
4. За да улесни завръщането на жертва, ко-
ято не разполага с изискуемите документи,
страната по конвенцията, чийто гражданин е
лицето или където то се ползва с право на
постоянно пребиваване към момента на вли-
зане на територията на приемащата страна,
приема да издаде по искане на приемащата
страна необходимите документи за пътуване
или друго разрешение, за да даде възможност
на лицето да пътува и да влезе отново на ней-
на територия.
5. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни или други мерки с
оглед изготвянето на програми за репатрира-
не с участието на съответните национални или
международни институции и неправителстве-
ни организации. Тези програми са насочени
към избягване на повторната виктимизация.
Всяка страна по конвенцията полага необхо-
димите усилия с оглед реинтегриране на жер-
твите в обществото в държавата на завръща-
не, включително реинтегриране в образова-
телната система и пазара на труда, в частност,
посредством придобиване и усъвършенства-
не на техните професионални умения. По от-
ношение на децата тези програми трябва да
включват упражняването на правото на обра-
зование и мерки, осигуряващи адекватни гри-
жи или приемане от семейството или подхо-
дящи обгрижващи структури.
6. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни или други мерки с
оглед предоставяне на жертвите при нужда в
сътрудничество с всяка друга заинтересована
страна по конвенцията на контактна инфор-
мация за структури, които могат да ги подпо-
могнат в страната, където са се завърнали или
са репатрирани, като например правоприла-
гащи служби, неправителствени организации,
юридически професии, които могат да пре-
доставят консултации и агенции за социално
подпомагане.
7. Деца—жертви на трафик, не се връщат в
дадена държава, ако съществува индикация в
резултат на извършена оценка на риска и сигур-
ността, че това връщане няма да защити по най-
добър начин интересите на детето.
Член 17—Равенство между половете
При прилагането на мерките, предвидени в
тази глава, всяка страна по конвенцията си
поставя за цел да насърчи равенството между
половете и използва интегрирания подход в
областта на равенството между половете при
разработването, изпълнението и оценяването
на мерките.