Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 74

С Т Р .  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
78.1. текущите експозиции се изчисляват въз
основа на текущите пазарни данни;
78.2. когато за оценяването на коефициентите
на волатилност и корелация се използват истори-
чески данни, те трябва да са поне тригодишни,
като се осъвременяват тримесечно или по-често,
ако пазарните условия го изискват; данните тряб-
ва да покриват максимално пълен набор от ико-
номически условия на стопанския цикъл;
78.3. цените, предоставени от различните
структурни звена, подлежат на утвърждаване от
независимо звено, като се въвеждат своевремен-
но и цялостно в модела и се съхраняват в база
данни, предмет на редовен и периодичен одит;
78.4. инвестиционният посредник разполага
и с добре разработен процес за цялостност на
данните, с който отстранява грешки и анома-
лии в наблюденията;
78.5. когато методът използва заместваща
информация въз основа на пазарни данни,
включително за нови продукти, за които няма
тригодишна история, следва да са налични вът-
решни правила, които установяват подходяща-
та заместваща информация; също така инвес-
тиционният посредник емпирично удостоверя-
ва, че тази информация осигурява консерва-
тивна оценка на базисния риск при неблагоп-
риятни пазарни условия;
78.6. когато моделът отчита влиянието на
обезпечението върху промените в пазарната
стойност на нетиращата съвкупност, инвести-
ционният посредник следва да разполага с под-
ходящи исторически данни за прогнозиране
стойността на обезпечението.
79. Методът подлежи на процес по утвърж-
даване. Процесът трябва да е ясно обособен в
правилата и процедурите на инвестиционния
посредник и определя необходимите тестове за
осигуряване целостта на метода и установява
условията, при които допусканията на метода
са нарушени и биха довели до подценяване на
очакваната положителна експозиция. Проце-
сът по утвърждаване включва преглед на из-
черпателността на метода.
80. Инвестиционният посредник следва да
наблюдава присъщите рискове и да разполага с
процеси за оценка на очакваната положителна
експозиция при значителни нива на тези риско-
ве, което включва:
80.1. установяване и управление на експозици-
ята към специфичен утежняващ риск;
80.2. за експозиции с нарастващ рисков профил
след първата година—периодично сравнение на
оценката за очаквана положителна експозиция за
едногодишен период с тази, отчитаща цялата про-
дължителност на експозицията;
80.3. за експозиции с остатъчен падеж по-ма-
лък от една година—периодично сравнение на
разменната стойност (текущата експозиция) и ре-
ализирания профил на експозицията.
81. Преди да включи в нетираща съвкупност
дадена сделка, инвестиционният посредник при-
лага вътрешна процедура за потвърждаване, че тази
сделка е обхваната от валиден договор за нетиране
съгласно това приложение.
82. Инвестиционен посредник, който отчита
влиянието на обезпеченията при изчисленията за
редуциране на кредитния риск на насрещната стра-
на, следва да разполага с вътрешна процедура за
гарантиране на съответствие с условията за прав-
на сигурност по приложение № 6.
83. Методът на инвестиционния посредник за
изчисляване на очакваната положителна експози-
ция отговаря на следните изисквания за установя-
ване на валидността:
83.1. качествените изисквания за валидност по
глава единадесета;
83.2. лихвените проценти, валутните курсове,
цените на капиталовите инструменти и стоките и
другите фактори на пазарен риск се прогнозират
за дългосрочен хоризонт за измерване на експози-
цията към кредитния риск на контрагентите; из-
ползването на прогностичния модел за факторите
на пазарен риск следва да се утвърждава въз осно-
ва на продължителен времеви хоризонт;
83.3. ценовите методи, използвани при изчис-
ляването на експозицията към кредитен риск на
насрещните страни при даден сценарий на бъдещи
шокови промени във факторите на пазарния риск,
се проверяват в рамките на процеса по утвържда-
ване на модела; методът за оценяване на опции
следва да взема предвид нелинейната зависимост
спрямо факторите на пазарен риск;
83.4. методът за очакваната положителна екс-
позиция следва да включва информация за обсто-
ятелствата по всяка сделка, които:
83.4.1. обуславят включването є в дадена не-
тираща съвкупност при изчисляването на сумар-
ната експозиция на тази съвкупност; инвестици-
онният посредник следва да се увери, че сделка-
та се отнася от метода в подходящата нетираща
съвкупност;
83.4.2. позволява отчитане на налично мар-
жин споразумение; методът обхваща текущия и
бъдещите размери на маржин депозита, естест-
вото на споразумението (едностранно или двус-
транно), честотата на заявките за допълване на
маржин депозита, рисковия маржин период, пра-
га по маржин споразумението и минималния
размер на прехвърляемите средства; методът
трябва да включва пазарно оценяване на стой-
ността на обезпечението или да прилага изиск-
ванията по приложение № 6;
83.5. процесът по утвърждаване на метода
включва постоянно, историческо бек-тестване
върху представителни портфейли от сделки с нас-
рещни страни; инвестиционният посредник про-
вежда такова бек-тестване върху известен брой
представителни портфейли по сделки с насрещни
страни (действителни или хипотетични); предста-
вителните портфейли се избират въз основа чувс-
твителността им към съществените рискови фак-
тори и корелационните зависимости, на които
инвестиционният посредник е изложен.
84. Когато резултатите от бек-тестовете показ-
ват, че методът не е достатъчно точен, се:
—спира прилагането му; или
—увеличава капиталовото изискване съгласно
чл. 156, ал. 1, т. 1; или
—прилагат други подходящи мерки за подоб-
ряване на метода.