Държавен вестник, бр. 45, 2024 г., стр. 7

БРОЙ  45	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
осигури изпълнението на регламент на ЕС, 
като наред с другото определи националните 
органи, овластени за прилагането му, както 
и да санкционира всяко неизпълнение на 
предписаните в този акт на правото на Съюза 
ангажименти.
Договорът за Европейския съюз катего-
рично установява задължение по отношение 
на държавите членки да подкрепят активно 
и безрезервно, в дух на лоялност и взаимна 
солидарност, външната политика и политиката 
на сигурност на Съюза и да зачитат дейността 
на Съюза в тази област. Държавите членки 
работят заедно за засилване и развиване на 
тяхната взаимна политическа солидарност. Те 
са длъжни да се въздържат от всяко действие, 
което е в противоречие с интересите на Съюза 
или може да накърни неговата ефикасност като 
свързваща сила в международните отношения 
(член 24, § 3 ДЕС). С цитираната разпоредба се 
въвежда специфично за ОВППС задължение, 
основано на принципа на лоялно сътрудни-
чество, установен в член 4, § 3 ДЕС. От този 
принцип произтича задължение за държавите 
членки не само да вземат всички общи или 
специални мерки, необходими за гарантиране 
на задълженията, произтичащи от Договорите 
или от актовете на институциите на Съюза, 
но те също така трябва да се въздържат от 
всякакви мерки, които биха могли да застра-
шат постигането на целите на Съюза. Наред с 
посоченото, съгласно член 29 ДЕС държавите 
членки следят техните национални политики 
да бъдат съобразени с позициите на Съюза. 
Конституционният съд в Решение № 7 от 
2018 г. по к.д. № 7 от 2017 г. и Решение № 3 
от 2024 г. по к.д. № 3 от 2023 г. посочва, че 
разпоредбата на чл. 4, ал. 3 от Конституцията 
прогласява „един от основополагащите прин-
ципи на установения конституционен ред“, 
който „отваря националната правна система 
за включването и действието“ на правото на 
Европейския съюз и „въвежда европейското 
измерение в дейността на държавата“. Учас-
тието на Република България във външната 
дейност на Съюза, и по-конкретно в общата 
външна политика и политика на сигурност 
като неотменима част от изграждането и раз-
витието на Европейския съюз, е проявление 
именно на това разбиране на конституционния 
законодател за участие на България в изграж-
дането и развитието на Европейския съюз. 
Разпоредбата на § 2, ал. 1 ПЗР на Закона 
за контрол по прилагане на ограничителните 
мерки е част от предприетите промени в бъл-
гарското законодателство, за да се гарантира 
ефективното изпълнение на Регламент (ЕС) 
№ 833/2014. С тази разпоредба се конкрети-
зира предвидената в член 5к от Регламент 
(ЕС) № 833/2014 забрана за възлагане или 
продължаване на изпълнението на всякак-
ви договори за обществени поръчки или за 
концесии в обхвата, очертан в този акт на 
правото на Съюза. Разпоредбата на член 5к 
от Регламент (ЕС) № 833/2014 е в сила от 
9.04.2022 г. съгласно член 2 на Регламент (ЕС) 
2022/576, с който е въведена. Следователно 
мерките (забраните), предвидени в член 5к, 
се прилагат от 9.04.2022 г. От тази дата не се 
допуска да бъдат подписвани нови договори, 
попадащи в обхвата на обсъжданата забрана, 
и започва да тече срокът за прекратяване на 
съществуващите договори, попадащи в този 
обхват, освен в случаите на предвидените в 
член 5к, § 2 дерогации. Съгласно член 5к, § 4 
от Регламент (ЕС) № 833/2014 забраните по § 1 
не се прилагат до 10.10.2022 г. по отношение 
на изпълнението на договори, сключени преди 
9.04.2022 г. Както се вижда от изложеното, 
от 9.04.2022 г. за държавите – членки на ЕС, 
действа забрана за възлагане или продъл-
жаване на концесионни договори, попадащи 
в очертания по-горе обхват, a действащите 
договори, сключени преди 9.04.2022 г., трябва 
да бъдат прекратени до 10.10.2022 г., с изклю-
чение на специфични случаи, по смисъла на 
цитирания вече член 5к, § 2 от Регламент 
(ЕС) № 833/2014.
В контекста на посочените обстоятелства е 
важно да се отбележи, че разпоредбата на § 2, 
ал. 1 ПЗР на Закона за контрол по прилагане на 
ограничителните мерки, в редакцията є, така 
както е обнародвана в ДВ, бр. 8 от 25.01.2023 г., 
установява отлагателно условие за прекратя-
ване на концесионни договори, попадащи в 
обхвата на обсъждания член 5к от Регламент 
(ЕС) № 833/2014. По-конкретно в тази именно 
редакция е предвидено възложените концесии 
по Закона за концесиите за осъществяване на 
дейности в стратегически обекти от значение 
за националната сигурност, засягащи нефт и 
продукти от нефтен произход, произведени от 
суров нефт, с произход Русия или изнесени 
от Русия, на лица, попадащи в обхвата на 
член 5к, да се прекратят в едномесечен срок 
от получаването на положително решение на 
Европейската комисия по процедура за ноти-
фикация за съответствието им с Регламент 
(ЕС) № 833/2014. Действащата разпоредба 
на § 2, ал. 1 ПЗР на Закона за контрол по 
прилагане на ограничителните мерки (след 
изменението, ДВ, бр. 67 от 4.08.2023 г.), която 
е оспорена пред Конституционния съд, вече 
предвижда едноседмичен срок и не предвижда 
като условие за прекратяване на възложена 
концесия получаване на положително решение 
на Европейската комисия.
Видно от мотивите на вносителите на 
Законопроекта за изменение и допълнение 
на Закона за контрол по прилагане на мер-
ките (сигнатура № 49-354-01-80), внесен от 
група народни представители на 19.07.2023 г.,