Държавен вестник, бр. 51, 2022 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  51
нормативен акт, с оглед обстоятелството, че 
към изменения след общественото обсъждане 
проект няма изложени нови мотиви, нито 
повторно обсъждане на внесените измене­
ния. Касационният жалбоподател посочва 
и допуснати нарушения от съда, а именно 
необсъждане на наведените в жалбата му 
съображения за допуснати административни 
нарушения при приемане на наредбата, изра­
зяващи се в неспазването на изискването на 
закона за публикуване, разгласяване на окон­
чателния проект на акта, който е различен 
от публикувания за обществено обсъждане, 
а това според жалбоподателя представлява 
съществено нарушение на процесуалните 
правила. Счита, че не е отчетена от съда и 
липсата на обосновка за очакваните финан­
сови резултати и необходимите финансови 
средства за прилагането на новата нормативна 
уредба, както и липсата на анализ за съот­
ветствието с правото на Европейския съюз. 
Поддържа, че съдът е постановил решението 
си, без да съобрази нарушението на импера­
тивни процедурни правила при издаването 
на оспорената наредба, които се изразяват в 
така очертаната липса на надлежна обосновка 
по смисъла на чл. 28, ал. 2 от ЗНА, а тази 
липса по естеството си препятства съдебния 
контрол за съобразност на подзаконовия нор­
мативен акт с материалноправните норми. 
Претендира разноски в размер на 1070 лв.
В касационната жалба на СФСМВР се 
твърди, че първоинстанционното решение 
е постановено при неправилно тълкуване 
на закона, вътрешни противоречия в мо­
тивите на съда, неправилно прилагане на 
материалния и процесуалния закон. Под­
държа се, че съдът неправилно не е отчел, 
че при издаване на оспорената наредба не 
е спазен чл. 28 от ЗНА с оглед изводите му 
във връзка с мотивите относно прогнозните 
допълнителни разходи за възнаграждения и 
осигуровки и съответствието с правото на 
Европейския съюз. Претендира разноски в 
размер на 400 лв.
Ответникът – министърът на вътрешните 
работи, чрез процесуалния си представител 
юрисконсулт Бучкова изразява становище 
за неоснователност на касационните жалби. 
Оспорва претендираните от В. Алексиев 
разноски за адвокатско възнаграждение като 
необосновано завишени.
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура дава мотивирано 
заключение за неоснователност на касаци­
онните жалби.
Касационните жалби от Алексиев и от 
СФСМВР са подадени в срока по чл. 211, 
ал. 1 от АПК, от надлежна страна и против 
подлежащ на касационен контрол съдебен 
акт, поради което са процесуално допустими.
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 6356
от 27 юни 2022 г.
по административно дело № 1108 от 2022 г.
Върховният административен съд на 
Република България – петчленен състав – 
I колегия, в съдебно заседание на седемна­
десети март две хиляди и двадесет и втора 
година в състав: председател: Георги Чолаков, 
членове: Емилия Миткова, Аглика Адамова, 
Албена Радославова, Камелия Стоянова, при 
секретар Светла Панева и с участието на про­
курора Емил Дангов изслуша докладваното 
от председателя Георги Чолаков по адм. дело 
№ 1108/2022 г.
Производството е по чл. 208 и сл. от Ад­
министративнопроцесуалния кодекс (АПК) 
във връзка с чл. 185 и следващите от АПК.
Образувано е по две касационни жалби от: 
1) В. Алексиев от гр. София, и 2) Синдикална 
федерация на служителите в Министерство на 
вътрешните работи (СФСМВР) със седалище 
и адрес на управление: гр. София, ул. Ангел 
Кънчев № 2, чрез адв. В. Ставрев, против 
Решение № 11255 от 5.11.2021 г., постановено 
по адм. дело № 3644/2021 г. по описа на Вър­
ховния административен съд (ВАС), първо 
отделение, с което са отхвърлени жалбите им 
против Наредба № 8121з-1353 от 15 декември 
2020 г. за реда за организацията и разпре­
делянето на работното време, за неговото 
отчитане, за компенсирането на работата 
извън редовното работно време, режима на 
дежурство, времето за отдих и почивките 
за държавните служители по чл. 142, ал. 1, 
т. 1 и ал. 3 от Закона за Министерството на 
вътрешните работи, издадена от министъра 
на вътрешните работи, обн., ДВ, бр. 107 от 
18 декември 2020 г. и в сила от 1.01.2021 г. 
(Наредба № 8121з-1353 от 15 декември 2020 г.).
В касационната жалба на В. Алексиев са 
развити доводи за неправилност на съдебното 
решение поради неправилното приложение 
на материалния закон, допуснати съществени 
нарушения на съдопроизводствените прави­
ла и поради необоснованост – отменителни 
основания по чл. 209, т. 3 от АПК.
Твърди неправилност на извода на съда 
за спазена от страна на органа процедура 
и изпълнение на изискванията на чл. 26 и 
чл. 28, ал. 2 и 4 от Закона за нормативните 
актове (ЗНА) във връзка с чл. 77 от АПК, 
като навежда аргументи за липсата на мо­
тиви, съответно на доклад към проекта на 
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА