Държавен вестник, бр. 33, 2016 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
(3) Срокът по ал. 1 за командировани или 
изпратени работници и служители може да 
бъде продължен по изключение с до 12 ме-
сеца, ако дейността изисква превишаване на 
първоначално обявената продължителност.
(4) За издаване и продължаване на разре-
шението работодателят или местното лице, 
приемащо на работа лицата по чл. 40, ал. 2, 
т. 1 и 2, внася таксата по чл. 7, ал. 8.
(5) За преиздаване на разрешението по 
чл. 40, ал. 1 поради загубване, повреждане 
или унищожаване на документите се заплаща 
такса в размер 200 лв.
Чл. 42. Изпълнителният директор на Аген-
цията по заетостта отказва да издаде или про-
дължи разрешението по чл. 40, ал. 1, когато:
1. са налице основанията по чл. 11;
2. не са изпълнени изискванията, устано-
вени с други нормативни актове за упражня-
ване на определената професия от чужденец 
в страната;
3. на работника – гражданин на трета 
държава, е наложено ограничение за издаване 
на виза и влизане в страната на основание 
чл. 10 от Закона за чужденците в Република 
България.
Чл. 43. (1) Разрешението по чл. 40, ал. 1 се 
отнема с решение на изпълнителния директор 
на Агенцията по заетостта, когато:
1. се установи, че за издаването на разре-
шението са представени неверни данни;
2. контролните органи на Министерството 
на труда и социалната политика установят, 
че заетостта на работника – гражданин на 
трета държава, не съответства на посочените 
в разрешението длъжност, място на работа, 
работодател или лице, приемащо на работа 
командирован работник или служител от 
трета държава;
3. разрешението за пребиваване на работни-
ка – гражданин на трета държава, в страната 
не е издадено или е отнето по реда на Закона 
за чужденците в Република България;
4. на работника – гражданин на трета 
държава, е наложено ограничение за издаване 
на виза и влизане в страната на основание 
чл. 10 от Закона за чужденците в Република 
България.
(2) За отнето разрешение за работа по ал. 1, 
т. 1 и 2 Агенцията по заетостта уведомява 
гражданина на трета държава, Министерство-
то на вътрешните работи, Министерството 
на външните работи и Държавна агенция 
„Национална сигурност“.
(3) В тридневен срок от уведомяването по 
ал. 2 гражданинът на трета държава е длъжен 
да върне разрешението за работа в Агенцията 
по заетостта.
(4) Решението за издаване на разрешение за 
работа се отменя, когато таксата за издаване 
на разрешението не е внесена в едномесечен 
срок от получаване на уведомлението.
Раздел VІІІ
Разрешение за извършване на дейност на 
свободна практика
Чл. 44. (1) Изпълнителният директор на 
Агенцията по заетостта издава разрешение за 
извършване на дейност на свободна практика 
от гражданин на трета държава след пред-
ставяне на подробен план за дейността за 
срока на разрешението, въз основа на което 
се издава от Министерството на вътрешните 
работи разрешение за продължително преби-
ваване или виза за дългосрочно пребиваване 
съгласно чл. 24а от Закона за чужденците в 
Република България.
(2) Разрешението за извършване на дей-
ност на свободна практика по ал. 1 се издава 
в 30-дневен срок след изтичане на срока по 
чл. 7, ал. 3 по образец, утвърден от министъра 
на труда и социалната политика, при спазване 
на чл. 7, ал. 1, т. 1 и 4.
(3) Условията и редът за издаване, отказ 
и отнемане на разрешение за извършване на 
дейност на свободна практика на граждани на 
трета държава в Република България се опре-
делят с правилника за прилагане на закона.
Чл. 45. (1) Разрешението за извършване на 
дейност на свободна практика по чл. 44, ал. 1 
се издава за срок до една година.
(2) Срокът по ал. 1 може да бъде про-
дължаван, ако не са отпаднали условията за 
първоначално издаване.
(3) За издаване и продължаване на разреше-
нието кандидатът внася таксата по чл. 7, ал. 8.
(4) За преиздаване на разрешението по 
чл. 44, ал. 1 поради загубване, повреждане 
или унищожаване на документите се заплаща 
такса в размер 200 лв.
Чл. 46. (1) Всяка промяна в личните данни 
и обстоятелствата, декларирани в заявлението 
за извършване на дейността на свободна прак-
тика и в приложените документи, настъпила 
след започване на дейността, трябва да бъде 
заявена от гражданина на трета държава до 
Агенцията по заетостта в 7-дневен срок от 
настъпването на промяната.
(2) Изпълнителният директор на Агенци-
ята по заетостта одобрява промени в плана 
за дейността, в случай че няма да се отразят 
неблагоприятно върху извършваната дейност 
и върху поетите от гражданина на трета дър-
жава в него ангажименти.
(3) За срока на първоначално издаденото 
разрешение за извършване на дейност на 
свободна практика не се допуска промяна в 
предмета на извършваната дейност. 
(4) Гражданин на трета държава, който 
изпадне във временно затруднение или не-
възможност за извършване на дейността на 
свободна практика, уведомява в 7-дневен срок 
Агенцията по заетостта.