Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  109
тавя върху азбестов филтър (4.8). Залива се
трикратно с около 50 ml диетилов етер и всеки
път се филтрува внимателно под вакуум. Обез-
маслената проба и азбестът се пренасят коли-
чествено в бехерова чаша (4.1) и анализът про-
дължава, както е показано в (5).
7.2. Продуктите за изхранване на животни-
те, съдържащи масла и мазнини, които не мо-
гат директно да бъдат екстрахирани, трябва да
бъдат обезмаслени, както е указано в 7.1, и
допълнително обезмаслявани всеки път след
измиване на киселината от остатъка при кисе-
линната обработка.
За да се направи това, киселината се измива
от остатъка трикратно с ацетон (3.6) (общо
100 ml), след това трикратно с 50 ml диетилов
етер (3.7). След това остатъкът се пренася коли-
чествено в бехерова чаша (4.1) и анализът се про-
дължава, както е указано във втория абзац на
т. 5—обработка с разтвор на калиева основа).
7.3. Ако продуктите за изхранване на живот-
ни са богати на калций (повече от 2% калций),
пробата за изследване (3 g, претеглени с точ-
ност до 1 mg) се поставя в бехерова чаша (4.1)
със 100 ml 0,5 N солна киселина (3.5) и се оставя
на хладно за 5 min. Филтрува се незабавно и се
промива със студена вода. Като спомагателно
средство за филтруване се използват 2 g от аз-
беста, указан за варенето със сярна киселина.
Ако филтруването се окаже трудно, суспенсия-
та се разрежда с ацетон (3.6). След това се про-
цедира, както е указано в (5).
ХХХI. Определяне на нишесте чрез  панкре-
атичен метод
1. Цел и област на приложение
Методът дава възможност за определяне
съдържанието на нишесте и на високомо-
лекулните продукти от разграждане на нишес-
тето в продуктите за изхранване на животни,
съдържащи цвеклови резанки, цвеклова пулпа,
изрезки от сушена горна част на цвеклото или
листа, картофена пулпа, сушени дрожди, про-
дукти, богати на инулин (напр. резанки и браш-
но от земна ябълка), и продукти, съдържащи
пръжки. Определянията се провеждат само
когато микроскопското изследване покаже, че
в пробата има значителни количества нишесте.
2. Принцип
Захарите, присъстващи в пробата, се екстра-
хират с етанол. Нишестето в екстрахирания
остатък се разгражда до захар с панкреатин.
Образуваните захари се хидролизират със сол-
на киселина и получената глюкоза се определя
по метода на Luff-Schoorl. Така полученото
количество глюкоза, умножено по постоянен
коефициент, дава съдържанието на нишесте в
пробата.
3. Реактиви:
3.1. етанол, неутрален по фенолфталеин, 90%
(о/о);
3.2. пентан-1-ол (амилов алкохол), ч.з.а;
3.3. толуол;
3.4. буферен разтвор:
разтварят се във вода 9,078 g калиев дихид-
роген фосфат KH2PO4 и 11,876 g динатриев фос-
фат Na2HPO4.2H2O; обемът се долива до 1 l с
вода;
3.5. разтвор на натриев хлорид, 0,2 N;
3.6. разтвор I на Carrez:
разтварят се във вода 21,9 g цинков ацетат
Zn(CH3COO)2.2H2O и 3 g ледена оцетна кисе-
лина; обемът се довежда до 100 ml с вода;
3.6. разтвор II на Carrez:
разтварят се във вода 10,6 g калиев фероци-
анид K4(Fe(CN6)).3H2O; обемът се довежда до
100 ml с вода;
3.8. солна киселина, N;
3.9. солна киселина, ч.з.а, около 8 N, плът-
ност 1,125;
3.10. разтвор на натриева основа, ч.з.а, око-
ло 10 N, плътност 1,33;
3.11. индикаторен разтвор на метилоранж,
0,1% (т/о);
3.12. панкреатин пулверизиран, както в ука-
занията в т. 8; съхранява се в затворени бутил-
ки, защитени от светлина и влага;
3.13. реактив на Luff-Schoorl.
Разтворът на лимонена киселина (3.13.2) се
налива в разтвора на натриев карбонат (3.13.3),
като внимателно се разбърква по време на до-
бавянето. След това се добавя разтворът на
меден сулфат (3.13.1) и обемът се довежда до 1 l
с вода. Оставя се да престои една нощ и се фил-
трува. Проверява се нормалността на така по-
лучения реагент (Cu 0,1 N; Na2CO3 2 N). рН на
разтвора трябва да бъде около 9,4.
3.13.1. разтвор на меден сулфат:
разтварят се 25 g меден сулфат, ч.з.а,
CuSO4.5H2O в 100 ml вода;
3.13.2. разтвор на лимонена киселина:
разтварят се 50 g лимонена киселина, ч.з.а,
C6H8O7.H2O в 50 ml вода;
3.13.3. разтвор на натриев карбонат:
разтварят се 353,8 g безводен натриев карбо-
нат, ч.з.а, в около 300 ml гореща вода; оставя се
да се охлади.
3.14. гранули пемза, пречистена чрез изва-
ряване в солна киселина, промивани с вода и
изсушавани;
3.15. разтвор на калиев йодид, ч.з.а, 30 %
(т/о);
3.16. сярна киселина, около 6 N, плътност
1,18;
3.17. разтвор на натриев тиосулфат, 0,1 N;
3.18. разтвор на нишесте:
Смес от 30 ml вода и 5 g разтворимо нишесте
се прибавят към 1 l кипяща вода. Вари се 3 min
и се оставя да се охлади. Този разтвор трябва да
бъде свежо приготвен.
4. Апаратура:
4.1. екстрактор (виж фигурата на стр.12),
състоящ се от:
4.1.1. широкогърлена конична колба от
500 ml;